ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,,

засудженого - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо засудженої ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області - ОСОБА_9 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року засуджену ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 18 днів.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що ОСОБА_7 за період відбування покарання сумлінно виконувала вимоги встановленого режиму утримання у колонії, регулярно приймала участь у заходах виховного характеру, брала активну участь у суспільному житті колонії, працевлаштована на виробництві, підтримує соціальні зв`язки з рідними, щиро розкаялась у скоєному. З урахуванням наведених обставини, суд дійшов висновку, що засуджена ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела, що вона стала на шлях виправлення, і оскільки вона відбула більше ніж 2/3 призначеного покарання, до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання про застосування до ОСОБА_7 ст. 81 КК України.

Прокурор вважає, що суд не надав належної оцінки тим обставина, що засуджена по прибуттю до установи була працевлаштована, проте до праці ставилась задовільно. Окрім цього, на час подання клопотання остання мала 2 заохочення, з яких тільки одне за зразкову поведінку та ставлення до праці, що свідчить про те, що ОСОБА_7 лише почала ставати на шлях виправлення. З урахуванням наведених обставин, на переконання прокурора, висновки суду про необхідність звільнення засудженої від відбування покарання є передчасними.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, засудженої та її захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування до засудженого умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, зі змісту наведених положень закону вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання щодо ОСОБА_7 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджена довела своє виправлення, а тому може бути звільнена від відбування покарання умовно-достроково.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 засуджена 23 грудня 2019 року Жовтоводським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч.1 ст.71 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Цим вироком ОСОБА_7 також зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 22.10.2019 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Станом на дату звернення до суду з поданням засуджена відбула 2/3 частини строку покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 утримувалась в ДУ «Криворізька УВП (№3)», де характеризувалась посередньо, дисциплінарна практика до засудженої не застосовувалась. 21 лютого 2020 року прибула для відбування покарання до ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)». По прибуттю працевлаштована на швейному виробництві установи чистильником продукції, до праці ставилась задовільно, дисциплінарна практика до засудженої не застосовувалась. За рекомендацією медичних працівників, з 26 лютого 2021 року перебувала в багатопрофільній лікарні при ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» для проходження планового лікування, стягнень та заохочень не мала. 16 квітня 2021 року засуджена повернулась для подальшого відбування покарання до ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)», була працевлаштована на швейному виробництві установи ручником першого тарифного розряду, де і працює дотепер. До праці ставиться сумлінно, в роботі проявляє старанність, з наданими завданнями справляється своєчасно і якісно, вміло виконує наданий об`єм роботи. Коефіцієнт трудової участі має 1-1.1. Норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, дотримується, за час відбування покарання жодного разу не допустила порушення встановленого порядку відбування покарання, також має два заохочення за взірцеву поведінку та сумлінне ставлення до праці, чим надає позитивний приклад іншим засудженим в установі. З представниками адміністрації дотримується правомірних взаємовідносин, у відділенні з іншими засудженими підтримує рівні відносини, конфліктних ситуацій не створює, соціально-корисну ініціативу проявляє шляхом активної участі в концертах, які проходять в установі для засуджених та є одним із членів санітарно-побутової секції у відділені. Зі своїми обов`язками справляється в повному обсязі, залучена до програм виховного впливу, до тематичних заходів ставиться відповідально, проявляє ініціативу, залюбки приймає участь в тренінгах. Має стабільний соціальний зв`язок з рідними, з якими спілкується шляхом телефонних розмов, отримує продовольчі посилки. Вину у скоєному злочині визнає. Питання побутового влаштування після звільнення вирішено позитивно.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявність підстав для застосування до засудженої положень ст. 81 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість судового рішення, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженої та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність її умовно-дострокового звільнення, навівши при цьому докладні мотиви свого рішення.

Доводи прокурора про те, що засуджена мала лише два заохочення, не заслуговують на увагу, адже ці обставини не відповідають матеріалам провадження та окрім цього не можуть вказувати на те, що поведінка засудженої не зазнала позитивних змін, як і те, що засуджена після працевлаштування ставилась до роботи задовільно.

Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується позитивно, працевлаштована, має 3 заохочення, одне з яких отримано з нею під час розгляду судом подання про умовно-дострокове звільнення, стягнень не має, що свідчить про позитивні зміни у її свідомості та доводить виправлення останньої. За цих обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 81 КК України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області - ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4