Провадження №: 1-кс/752/3533/24
У Х В А Л А

01 травня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000953 внесеному до ЄРДР від 15.12.2022 за підозрою за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, та ОСОБА_22 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, в якому просить продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, залишити без змін ОСОБА_4 розмір застави на суму 3000000 грн.

Слідчий зазначив, що у кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий вважає необхідність запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом. Вказує, що більш м`який запобіжний захід, у тому числі домашній арешт, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленими ризикам.

Прокурор клопотання підтримала. Крім того, надала витяг з ЄРДР за ч. 5 ст. 407 КК України щодо незаконної відсутності на службі з 12.08.2023 ОСОБА_4 , матеріали службового розслідування за фактом неприбуття ОСОБА_4 до військової частини, службову характеристика. Зазначені документи, на думку прокурора, підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на противагу аргументам сторони захисту про те, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем національної гвардії, характеризується позитивно. Відомості до ЄРДР внесені 01.02.2024 за факом відсутності ОСОБА_4 на службі з 12.08.2023, у той час як затриманий ОСОБА_4 був 19.12.2023. Також, в ході досудового розслідування встановлено причетність ОСОБА_4 і до інших злочинів, про які ще не повідомлено про підозру, так під час обшуку автомобіля була вилучена граната, на даний час ще проводиться експертиза.

Захисником були подані письмові заперечення.

У судовому засіданні адвокат звернув увагу, що згідно витягу наданого прокурору він сформований ще 26.04.2024, зазначена у ньому інформація була отримана 30.01.2024, 31.01.2024 о 15-35 год. безпосередньо внесені відомості до ЄРДР за ч. 5 ст. 407 КК України. За цей час, після 3 місяців, жодних претензій до ОСОБА_4 щодо підозри, врахування зазначених характеристик, матеріалів службового розслідування не має. Тому, враховуючи положення ст. 62, ст. 8 Конституції України, що виникають сумніви, що ОСОБА_4 може обґрунтовано підозрюватись за ч. 5 ст. 407 КК України, тому такі сумніви мають бути покладені безпосередньо на користь ОСОБА_4 . Службове розслідування проведено за 1 день з понеділка на вівторок, особа, яка проводила це розслідування, отримала повноваження на проведення цього розслідування 29.01.2024, що свідчить про не об`єктивність. Щодо негативної характеристики на ОСОБА_4 , то вона не містить дати, крім того, достатньо поглянути на ОСОБА_4 , щоб спростувати викладе у характеристиці недотримання правил особистої та колективної гігієни. Тому сторона захисту вважає, шо надані прокурором документи не мають жодного відношення до клопотання оскільки не встановлюють ні ризиків, ні вини, ні відношення до ОСОБА_4.

Щодо патронів, гранат, то експертиза давно проведена. Граната була в розборі, і знайшли її не в автомобілі, як зазначається, а в квартирі всі ці патрони і гранату, єдине чого не має у клопотанні та доказів до нього, це яке відношення мала ця квартира до ОСОБА_4 , він там не прописаний, можливо він там знаходився, договору оренди не має, будь яких підстав знаходження у цій квартирі ОСОБА_4, як особи яка може персоніфікуватися, як власник або належний орендатор також не має, тому вказані патрони не можуть кваліфікуватися ці дії, як 263 КК по відношенню до його клієнта. Патрони знайшли у минулому році, пройшли 5 місяців і ніяк не можуть з`ясувати чиї вони і як.

Надав копію посвідчення ОСОБА_4 , як військовослужбовця національної гвардії із зазначенням його переміщення по частинах із зазначенням зброї, яка була йому видана 9 мм Форд, і інше озброєння калібр яких може підходити до цього; посвідчення ОСОБА_4 як учасника бойових дій; рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, 15.01.2015 було встановлено участь ОСОБА_4 у бойових діях, містяться відповідні нагороди; копію військового квитка де містяться відомості про зазначення ОСОБА_4 в частині НОМЕР_1 (сторона обвинувачення жодним чином не пов`язує в/ч НОМЕР_1 із в/ч НОМЕР_2 , яка проводила службове розслідування) мобілізований ОСОБА_4 безпосередньо в перші дні навали рашистів 06.03.2022 року, зазначено проходження за частинами, списань не зазначено, перша в/ч НОМЕР_1 , в/ч НОМЕР_2 з`являється значно пізніше, тому захист вважає проведене розслідування за той період, що він знаходився у частині неналежним; пам`ятну відзнаку за звільнення Маріуполя № 31 від 13.06.2016 та копію посвідчення; копію Указу Президента № 126/2023 від 02.03.2023, відповідно ОСОБА_4 був нагороджений 23.03.2023 медаллю «Захисника Вітчизни» безпосередньо Президентом України, тобто за думкою Президента ОСОБА_4 на той момент є героєм України, а не особою, яка може вчинити відповідні правопорушення; копії документів, що підтверджують отримання ОСОБА_4 поранень від вогнепальної зброї та комплексної контузії, відповідно проходження лікування, як особи яка отримала її у зв`язку із виконанням військового обов`язку щодо захисту Батьківщини (виконання військового обов`язку сторона захисту сприймає як належне виконання обов`язку громадянина України).

Звернув увагу про порушення ст. 184 КПК України, оскільки клопотання повинно бути подане до місцевого загального суду, а не слідчого судді. Клопотання подане за 4 доби, а не за 5 до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В перший раз ОСОБА_4 у клопотанні згадується на 10 сторінці клопотання, будь-якої пов`язаності та відношення до попередніх сторінок, де описуються дії певних осіб розповсюдження наркотичних засобів із ОСОБА_4 не має. Захист не погоджується, що у будь-якому документі встановлена вина ОСОБА_4 . Без будь-яких підтверджень і документів, що надані до клопотання, зазначається про те, що в автомобілі, що належить ОСОБА_4 було знайдено 2 таблетки заборонених препаратів. Разом із тим серед наданих доказів немає жодного доказу, коли слідчий суддя чи будь-який інший орган дозволив би обшук, тому вилучення зразків відбувалось із порушенням вимог чинного законодавства. 2 таблетки невстановленої ваги. В подальшому ОСОБА_4 згадується на 12 сторінці, контрольна закупка, яку реалізувати ОСОБА_4 не міг, оскільки за адресою Підвисоцького, 4, знаходиться лікарня, де безпосередньо на той момент лікувався ОСОБА_4 .

В ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва встановлено, що безальтернативне тримання під вартою ОСОБА_4 є необґрунтованим. Визначено розмір застави у розмірі 3000000 грн., проте такий розмір необґрунтований, не визначено скільки це неоподатковуваних мінімумів, з чого визначено такий розмір. Надаючи документи про нарахування виплат, захисник зазначає, що щоб зібрати 3000000 грн. на заставу, ОСОБА_4 необхідно 10 років не витрачати грошове утримання бійця і збирати на цю заставу. Вважають достатнім та обґрунтованим розмір застави у розмірі 250000 грн.

Звернув увагу, що досудовим розслідуванням займається 86 осіб, не рахуючи експертів, понятих, оперативних складів. У більшості НСРД 4 ОСОБА_4 взагалі не має.

Просив відмовити у задоволенні клопотання, зменшити розмір застави до 250000 грн. Запобіжний захід у виді цілодобового арешту із носінням засобів електронного контролю забезпечить належне виконання обов`язків підозрюваним.

ОСОБА_4 зазначив, що жодного із фігурантів по ст. 255 не знає, потребує лікування. Щодо 2 таблеток екстазі, то вони були вийняті із бусу, який зареєстрований на нього, але без його присутності, чому вирішили, що це його йому не зрозуміло. На час контрольної закупки він перебував із пораненні у госпіталі. Зареєстрований у АДРЕСА_1 - квартира бабусі, на час арешту проживав на зйомній квартирі. Він одружений, має неповнолітню дитину. Має середню освіту. Навчався, але у 14 році почалась війна і він одразу долучився.

Дослідивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання частково, виходячи з наступного.

Як слідує із клопотання у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000953 від 15.12.2022 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, та ОСОБА_22 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

19.12.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

19.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, а саме в участі у злочинній організації та як учасник злочинної організації у придбанні, зберіганні, перевезенні та незаконному збуті наркотичних засобів та психотропних речовин, вчиненого повторно, організованою групою, у складі злочинної організації.

21.12.2023 Голосіївським районним судом міста Києва за відповідним клопотанням сторони обвинувачення щодо підозрюваного ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави до 16.02.2024 включно;

08.02.2024 Голосіївським районним судом міста Києва за відповідним клопотанням сторони обвинувачення продовжено строки досудового розслідування до 6 місяців.

В подальшому, Голосіївським районним судом міста Києва продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави до 16.04.2024 включно.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем Національної гвардії України, матеріали стосовно останнього було виділено в окреме кримінальне провадження підслідність у якому 22.03.2024 постановою прокурора визначена за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

04.04.2024 Печерським районним судом міста Києва за відповідним клопотанням сторони обвинувачення щодо підозрюваного ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави у розмірі 3 000 000,00 гривень до 03.05.2024 включно;

У зв`язку із неефективністю проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000242 від 21.02.2024 за підозрою ОСОБА_4 . Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві постановою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_26 від 16.04.2024 прийнято рішення про зміну підслідності та доручено здійснення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчому управлінню ГУНП у м. Києві.

В подальшому матеріали кримінального провадження № 0000242 від 21.02.2024 постановою прокурора від 24.04.2024 були об`єднані з матеріалами кримінального провадження № 0000953 від 15.12.2022.

У відповідності до статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, слідчим суддею встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. При цьому, слідчий суддя бере до уваги доведені прокурором обставини, якими слідчий обґрунтовує на підставі ст. 177 КПК України наявність ризиків, викладених у клопотанні, які на даний час не зменшились, не дивлячись на значний обсяг проведених слідчих та процесуальних дій, складність провадження не дозволяє завершити досудове розслідування.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований у м. Києві, його стан здоров`я, мав вогнепальні поранення та контузії.

Разом із тим, слідчий суддя вважає, що вищенаведене на даний час не може свідчити про те, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищевказаними обставинами враховує вагомість наявних доказів про вчинення останнім інкримінованих йому кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; характер та обставини вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу підозрюваного, його соціальних зв`язків, та приходить до висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили застосувати менш суворий запобіжний захід та запобігти, передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.

Разом із тим, слідчий суддя вважає необґрунтованим раніше визначений розмір застави у сумі 3000000 грн.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 3 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за можливе зменшити раніше визначений розмір застави до 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

клопотання - задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.06.2024 року.

Зменшити раніше визначений розмір застави ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2024 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва за наступними реквізитами: отримувач - ТУДСАУ в м. Києві, , МФО 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р UА1012089, призначення платежу - застава.

Підозрюваний або заставодавець мають у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання і перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1. Прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4. Утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними

у даному кримінальному провадженні;

5. Здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити, що у відповідності до ч. 10 ст. 182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1