Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/303/2024 Справа № 641/205/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000562 від 25.10.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньо-технічною освітою, неодруженого, не працюючого,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого :

-14.03.2022 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 408 ,71 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі ;

-17.10.2023 року вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 , ч. 2 ст. 190 , ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 ,70,72 КК України до шести років позбавлення волі.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 , ч. 2 ст. 190 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

14.01.2021 року, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , пообіцявши віднести у ремонт телефон отримав від раніше знайомої йому ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Хіаоmi Redmi 6А» Gold 2GB RAM 16GB ROM, що належав останній. Після цього реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 , достовірно розуміючи для себе, що повертати мобільний телефон не має наміру та користуючись довірою ОСОБА_6 , заволодів мобільним телефоном марки «Хіаоmі Redmi 6A Gold 2GB RAM 16GB ROM», вартість якого складає 1167 грн. 00 коп. Після чого ОСОБА_5 , покинув місце вчинення злочину з вказаним мобільним телефоном, обернувши вищевказане майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім того, 24.10.2021 точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебував за адресою: АДРЕСА_4 , після чого реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення за чужий рахунок, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до раніше не знайомого йому ОСОБА_7 , та попросив його дати мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note5» 4/16GB вартістю 1995 грн. 00 коп. згідно висновку судової товарознавчої експертизи, який належав ОСОБА_8 , для здійснення дзвінка, заволодівши вказаним телефоном та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, заволодів вищезазначеним мобільним телефоном. Після чого, ОСОБА_5 , з місця скоєння злочину зник, обернувши вищевказане викрадене майно на свою користь та розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми злочинними діями майнову шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 1995 грн. 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, розкаявся в скоєному, погодився із кваліфікацією вчинених ним діянь та обставинами ,які викладені в обвинувальному акті , та пояснив, що 14 січня 2021 року він взяв у ОСОБА_6 її телефон , пообіцявши віднести його у ремонт та не зробивши цього, забрав телефон собі. Також, 24 січня 2021 року попросив у раніше незнайомого ОСОБА_7 його телефон подзвонити, але побачив , що за ним ніхто не спостерігає , забрав телефон собі.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень (злочинів), пояснюють мотиви скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 надали суду заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності та згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 190 КК України а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою ( шахрайство), вчинене повторно та за ч. 2 ст. 185 КК України , тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжки),вчинене повторно.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення що відносяться до нетяжких кримінальних правопорушень (злочинів), раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 185 , ч.2 ст.190КК України у межах санкції статей, за якими останній обвинувачується, у вигляді позбавлення волі ,оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення, а також попередження вчиненню нових злочинів.

В зв`язку з тим, що обвинувачений скоїв декілька кримінальних правопорушень, ні за одне із яких він засуджений не був, суд вважає за необхідне призначити покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України.

Враховуючи, що за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2023 року за сукупністю вироків приєднано покарання за вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2022 року, а ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, КК України до постановлення вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2023 року, та не відбув покарання, суд остаточно призначає покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч. 4 ст. 70 КК України та частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком .

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання суд вважає за необхідним частково приєднати покарання, призначене за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2023 року.

Цивільні позови відсутні.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України.

Речові докази відсутні .

Запобіжний захід ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

З урахуванням вимог ч. 5 ст.72 КК України, суд зараховує в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.03.2022 року з 17.01.2022 року по 14.03.2022 року та з дня його фактичного затримання, тобто з 18.09.2022 року по день набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 ( ТРИ ) роки.

-за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2( два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3( ТРИ ) роки.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, частково приєднати покарання, призначене за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.10.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 ( ШІСТЬ) років 1 ( один )місяць .

З урахуванням вимог ч. 5 ст.72 КК України, суд зараховує в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.03.2022 року з 17.01.2022 року по 14.03.2022 року та з дня його фактичного затримання, тобто з 18.09.2022 року по день набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 18.09.2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз на загальну суму 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1