справа №176/2737/23
провадження №1-кп/176/60/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000239 від 11.05.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000239 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України.

ОСОБА_4 , через свого захисника адвоката ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2024 року, а саме на транспортний засіб марки «Chevrolet Lachetti» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник в обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_4 та його родина а саме, батько ОСОБА_15 та мати ОСОБА_16 яка є інвалідом ІІ групи не має можливості користуватися власністю родини, а саме ТЗ марки «Chevrolet Lachetti», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки даний автомобіль знаходиться на штраф майданчику у відділі поліції м. Дніпро. Також зазначає, що даний ТЗ був придбаний 16.10.2020 року ОСОБА_17 за кошти родини, а саме за кошти з продажу в березні місяці 2020 року спадкового майна ОСОБА_16 , житлового будинку АДРЕСА_1 на суму 60 000 грн. та коштів ОСОБА_18 який заробив їх в Польщі перебуваючи на заробітках в лютому та серпні місяці 2019 року в сумі 70 000 грн. Також зазначає суду, що обвинувачений ОСОБА_4 в період серпня 2015 року по листопад 2015 року перебував на території РФ на заробітках і зароблені кошти в сумі 20 000 грн. він витратив теж разом із батьками на купівлю автомобіля «Chevrolet Lachetti».

Вважає, що на сьогоднішній день немає законних підстав щодо залишення арешту вищезазначеного автомобіля, оскільки даний ТЗ вилучений 28.03.2023 року органом досудового розслідування без відповідної санкції суду, тобто без наявної ухвали слідчого судді на проведення обшуку даного автомобіля.

Враховуючи те, що на сьогодні відсутні достатні підстави, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 та його родиною майна, а саме автомобілем марки «Chevrolet Lachetti», д.н.з. НОМЕР_1 у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, і тому вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги клопотання підтримали в повному обсязі та просять його задовольнити, зазначивши, що він разом з батьками придбав даний ТЗ, який використовувався не тільки ним а і батьком.

Прокурор заперечує проти задоволення клопотання, вважає таким, яке заявлено передчасно, так як автомобіль є частиною матеріалів кримінального провадження і до цього часу зберігає статус речового доказу, питання про долю якого має вирішуватись вироком суду за результатами розгляду кримінального провадження, та обумовлює забезпечення можливості його конфіскації у разі постановлення винувального вироку. ОСОБА_19 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, за яке передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Незастосування обмежень до розпорядження таким майном може призвести до вжиття обвинуваченим заходів для втрати та передачі третім особам з метою уникнення їх подальшої можливої конфіскації, а також зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення конфіскації, а тому арешт майна на даному етапі є цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження. Просить у задоволенні клопотання відмовити.

Суд, вислухавши доводи заявника, запереченнями прокурора, заслухавши думку інших учасників, дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходить до наступник висновків.

Встановлено, що в провадженні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області здійснюється розгляд кримінального провадження №0000239 від 11.05.2022 року по обвинуваченню …, в тому числі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч.3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2023 року накладено арешт на майно вилучене, 28.03.2023 під час проведення обшуку автомобіля марки «Chevrolet Lachetti», д.н.з. НОМЕР_1 , яким володіє та фактично користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на транспортний засіб марки «Chevrolet Lachetti», д.н.з. НОМЕР_1 , заборонивши володіння, користування та розпорядження цим майном.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 вказаного Кодексу, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні oб`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

У рішенні Європейського суду з прав людини справа «Будченко проти України» в розділі «Оцінка суду» встановлено: п. 40 «Суд нагадує, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Під час розгляду даного клопотання, суд не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про накладення арешту на майно, її законності та обґрунтованості, оскільки дане питання відноситься до компетенції апеляційної інстанції, а лише оцінює наявність підстав для скасування арешту майна.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що арешт із автомобіля марки «Chevrolet Lachetti», д.н.з. НОМЕР_1 , не підлягає скасуванню, а клопотання не підлягає задоволенню, оскільки даний автомобіль зберігає статус речового доказу, та обумовлює забезпечення можливості його конфіскації у разі постановлення винувального вироку. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, за яке передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Незастосування обмежень до розпорядження таким майном може призвести до вжиття обвинуваченим заходів для втрати та передачі третім особам з метою уникнення їх подальшої можливої конфіскації, а також зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення конфіскації, а тому арешт майна на даному етапі є законним і необхідним. Також, клопотання заявника про скасування арешту майна не містять нових обставин, які б не були дослідженні під час накладання арешту слідчим суддею.

Варто зазначити, що покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються (частина 1 статті 59 КК). Кримінальний закон не встановлює прямого співвідношення чи обмеження обсягу конфіскації майна як виду покарання із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Покарання у вигляді конфіскації майна, як і будь-яке інше покарання, встановлюється вироком суду. Оскільки на цьому етапі кримінальне провадження ще не розглянуто судом по суті та вирок не постановлений, суддя не має змоги передбачити ні сам факт його постановлення, ні можливий обсяг конфіскації майна як виду покарання, вказані події на цьому етапі повинні розглядатися лише як вірогідні.

Таким чином, внаслідок відсутності правових підстав для скасування чинних арештів майна належить відмовити у задоволенні відповідного клопотання.

Також, судом залишено поза уваги клопотання в частині, щодо скасування арешту майна на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , оскільки суду не надано доказів, що на дане майно було накладено арешт.

Керуючись вимогами ст.ст.7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000239 від 11.05.2022 року - відмовити.

Повний текст ухвали складено 28.06 .2024 року.

Суддя ОСОБА_20