ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1115/24 Справа № 205/436/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2024 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді 4 років позбавлення волі за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 09 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2024 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що поведінка ОСОБА_7 хоча і зазнала позитивних змін, проте на даний час засуджений не довів свого виправлення. Суд зауважив, що ОСОБА_7 неодноразово засуджувався за вчинення умисних, тяжких кримінальних правопорушень проти власності, відбував покарання у місцях позбавлення волі та звільнявся від його відбуття умовно-достроково, однак належних висновків для себе не робив та знову вчиняв нові злочини, в тому числі й в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про те, що засуджений ОСОБА_7 схильний до протиправної поведінки та не порушує умови відбування покарання лише з однією метою отримати право на умовно-дострокове звільнення. Також, засуджений ОСОБА_7 має постійне місце проживання на території м. Волноваха Донецької області, яка, наразі тимчасово окупована незаконними збройними формуваннями рф, а тому, після звільнення з місць позбавлення волі засуджений ОСОБА_7 не матиме визначеного місця проживання, що може схилити останнього до вчинення нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що мета призначеного покарання не досягнута у повному обсязі, ОСОБА_7 не довів своє виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення останнього у даному випадку буде передчасним.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Обґрунтовуючи заявлені ОСОБА_7 посилається на те, що протягом всього часу відбування покарання працює, має 7 заохочень, приймає активну участь у житті відділення. На переконання засудженого, він довів своє виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаявся у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 4 років позбавлення волі, призначене йому вироком Волноваського районного суду Донецької області від 09 грудня 2020 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Ухвалою Сарненкського районного суду Рівненської області від 22 березня 2023 року засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців 3 дні покаранням у виді обмеження волі.

Поряд із цим, колегією суддів встановлено, що за час відбуття покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» в яку засуджений прибув 08 травня 2023 року, ОСОБА_7 характеризувався позитивно, не допускав порушення режиму утримання, у зв`язку з чим до нього дисциплінарні стягнення не застосовувались, працює на виробництві МЗП, до праці ставиться добре, за що має 3 заохочення за зразкову поведінку та ставлення до праці.

За весь час відбуття покарання засуджений ОСОБА_7 має 7 заохочень, стягнень не має.

На переконання апеляційного суду, зазначеним обставинам у сукупності суд першої інстанції належної оцінки не надав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

В контексті вимог ст. 6 КВК України сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженої особи, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, що вбачається у поведінці засудженого.

Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що засуджений прагне до виправлення своєї поведінки, про що свідчить працевлаштування останнього, його позитивна характеристика, наявність 7 заохочень та відсутність стягнень.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції не навів обставин, які перешкоджають застосуванню положень ст. 81 КК України, а тому ухвалене ним рішення неможливо вважати обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України. При цьому, враховуючи строк покарання, який останній вже відбув, суд апеляційної інстанції вважає, що на даний час досягнуті цілі покарання, в тому числі кара засудженого та його виправлення.

З огляду на викладене, доводи засудженого ОСОБА_7 про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення апеляційний суд вважає обґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Отже за наслідками апеляційного розгляду суд приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції, з постановленням нової ухвали, якою клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2024 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

На підставі ст. 81 КК України звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 09 грудня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4