ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 688/2334/21

Провадження № 11-кп/4820/349/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання Шепетівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області про звільнення від відбування покарання засудженої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , засудженої вироком Шепетівського міськрайонного суду від 2 листопада 2022 року, зміненого ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 30 січня 2023 року, за ст. 286 ч.2, ст. 69 КК України на 3 роки обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3роки,

в с т а н о в и л а :

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею першої інстанції обставини.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання в.о. начальника Шепетівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області про звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання, у зв`язку з хворобою.

В обґрунтування даного рішення суд зазначив, що представник органу пробації - ОСОБА_8 не надав суду належно оформленого подання та висновку ЛКК про медичний огляд засудженої, оскільки саме подання начальника органу чи установи виконання покарань, в якому повинні бути наведені відомості про особу засудженої, а також висновок лікарсько-консультативної комісії закладів охорони здоров`я ДКВС про медичний огляд засудженої щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, є підставою для звільнення від відбування покарання за хворобою, при цьому надані ж довідки та заключення ЛКК не є підставою для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання. Разом з тим, суд зазначив, що не можуть братись до уваги посилання представника органу пробації на ст. 61 КК України, яка передбачає неможливість застосувати до осіб з інвалідністю І і ІІ груп покарання у виді обмеження волі, оскільки вказана норма застосовується судом під час призначення покарання, а не під час його виконання, тобто наявність у ОСОБА_7 ІІ групи інвалідності не є перешкодою для відбування призначеного покарання у виді обмеження волі.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задоволити клопотання в.о. начальника Шепетівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_8 та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді обмеження волі за вироком Шепетівського міськрайонного суду від 2 листопада 2022 року.

Посилається на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді обмеження волі та належним чином не врахував, що засуджена після винесення вироку захворіла на важку хворобу, перенесла два інсульти, перебувала і на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в медичних закладах, через що не могла і не може на даний час бути направлена до установи виконання покарань, у зв`язку з наявністю в неї ІІ групи інвалідності. Вважає, що є допустимими та належними такі докази, як заключення ЛКК медичної установи, де на даний час продовжує курс лікування засуджена та відповідь на запит органу пробації щодо неможливості відбування покарання у виді обмеження волі ОСОБА_7 .

Крім того, зазначає, що підставою для звільнення від відбування покарання є і ст. 61 КК України, згідно якої обмеження волі не застосовується до осіб з інвалідністю І і ІІ груп.

Узагальнені позиції учасників апеляційного перегляду провадження.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_6 підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав, викладених в ній. Прокурор не заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, в тому числі матеріали особової справи ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Мотиви суду з посиланням на норми матеріального та процесуального закону.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог вказаного закону та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного за вироком суду.

Так, відповідно до ст. 154 ч.6 КВК України якщо особа засуджена до громадських робіт або обмеження волі, визнається особою з інвалідністю І чи ІІ групи, орган чи установа виконання покарань вносить подання до суду про її звільнення.

Згідно ст. 537 ч.1 п.6 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ст. 539 ч.2 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою. Статтею 539 КПК України регламентовано порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку. Відповідно до ч.1 цієї статті питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених ст. 537 ч.1 п.6 КПК України

Як вбачається із матеріалів справи, в.о. начальника Шепетівського районного відділу №2 філії Державної установи «Цент пробації» ОСОБА_8 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду з клопотанням про звільнення від покарання ОСОБА_7 у зв`язку з хворобою.

В силу ст.ст. 11, 57 КВК України Шепетівський районний відділ №2 філії Державної установи «Цент пробації», до повноважень якого належить виконання такого виду покарання, як обмеження волі, відноситься до того органу виконання покарань, який вправі звертатися із клопотанням (поданням) про звільнення від відбування покарання засудженого, а тому є належним суб`єктом такого звернення.

Твердження суду про те, що саме із поданням про звільнення від відбування покарання засудженої повинен був звертатися Шепетівський районний відділ №2 філії Державної установи «Цент пробації», а не з клопотанням, не узгоджується із вимогами ст. 537 ч.1 п.6 КПК, яка передбачає внесення на рівні з клопотанням про звільнення від відбування покарання засудженого і внесення подання, а тому, такі посилання суду, на думку колегії суддів, на увагу не заслуговують.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з обґрунтуванням суду в тій частині, що саме висновок лікарсько-консультативної комісії закладів охорони здоров`я ДКВС про медичний огляд засудженої щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, є підставою для звільнення від відбування покарання за хворобою, з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджено вироком Шепетівського міськрайонного суду від 02.11.2022 року, зміненого ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 30 січня 2023 року, за ст. 286 ч.2, ст. 69 КК України на 3 роки обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

На даний час вирок Шепетівського міськрайонного суду від 02.11.2022 року щодо ОСОБА_7 перебуває на виконанні в Шепетівському районному відділі №2 філії Державної установи «Цент пробації». Проте, виконати даний вирок суду не є можливим, у зв`язку з тим, що після ухвалення вироку засуджена ОСОБА_7 захворіла на важку хворобу, перенесла два інсульти, перебувала і на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в медичних закладах, що підтверджується довідками із КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» (а.о.с.14) та КНП «Торчинська районна лікарня Торчинської селищної ради», діагноз - наслідки ішемічних інсультів з тетрапарезом. (а.с. 232 т.3).

Відповідно до довідки акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №345098 від 14.09.2023 року, ОСОБА_7 встановлено ІІ групу інвалідності в зв`язку з загальним захворюванням на строк до 1 вересня 2024 року (а.о.с. 42).

Згідно заключення ЛКК КНП «Торчинська районна лікарня Торчинської селищної ради» від 24.01.2024 року, ОСОБА_7 поставлений діагноз - наслідки ішемічного інсульту в басейні лівої СМА (17.06.2023) з помірним правобічним геміпарезом, множинними порушеннями і стійкою церетростенією. За станом здоров`я не може відбувати покарання у вигляді обмеження волі згідно ІПР № 1281 від 14.09.2023 року (а.с.233 т.3).

Крім того, відповідно до висновку ЛКК про медичний огляд хворої щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання суду матеріалів про звільнення засуджених від відбування покарання КНП «Торчинська районна лікарня Торчинської селищної ради» №165 від 14.06.2024 року, наданого захисником в судове засідання апеляційного суду, ОСОБА_7 , у зв`язку з хворобами нервової системи та органів чуття, не може відбувати покарання у виді обмеження волі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вищевказані медичні документи, в тому числі і наданий в судове засідання апеляційного суду захисником ОСОБА_6 висновок ЛКК є достатніми доказами, які свідчать про те, що засуджена ОСОБА_7 не може бути направлена до виправного центру для відбування покарання, призначеного за вироком суду, що є підставою для її звільнення від відбування покарання за хворобою.

Разом з тим, згідно ст. 61 ч.3 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої груп, що, на думку колегії суддів, є також підставою для звільнення від відбування покарання засудженої від відбування покарання за хворобою.

Відповідно до ст. 84 ч.2 КК України особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування.

Згідно ст. 84 ч.4 КК України, у разі одужання осіб, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, вони повинні бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбачені статтями 49 або 80 цього Кодексу, або відсутні інші підстави для звільнення від покарання. При цьому час, протягом якого до осіб застосовувалися примусові заходи медичного характеру, зараховується в строк покарання за правилами, передбаченими в частині п`ятій статті 72 цього Кодексу, а один день позбавлення волі дорівнює одному дню застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 59 ч.9 КВК України, стосовно особи, яка після постановлення вироку визнана особою з інвалідністю першої чи другої групи або досягла пенсійного віку, або захворіла на тяжку хворобу, яка перешкоджає відбуванню покарання, а також стосовно жінки, яка завагітніла, кримінально-виконавча інспекція чи адміністрація виправного центру вносить до суду подання про звільнення такої особи від відбування покарання.

Враховуючи те, що засудженій ОСОБА_7 згідно довідки до акта огляду МСЕК встановлено ІІ групу інвалідності та згідно із заключення і висновку ЛКК КНП «Торчинська районна лікарня Торчинської селищної ради» від 24.01.2024 року та 14.06.2024 року вона не може відбувати покарання у вигляді обмеження волі за станом здоров`я, колегія суддів вважає, що її необхідно звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі, у зв`язку з хворобою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду, якою відмовлено Шепетівському районному відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покараннязасудженої ОСОБА_7 , у зв`язку із хворобою, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2024 року, якою Шепетівському районному відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покараннязасудженої ОСОБА_7 , у зв`язку із хворобою - скасувати.

Клопотання Шепетівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області про звільнення від покарання ОСОБА_7 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком Шепетівського міськрайонного суду від 02.11.2022 року, у зв`язку з хворобою.

У разі одужання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направити її для відбування покарання у виді 3 років обмеження волі, якщо не закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку або відсутні інші підстави звільнення від покарання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3