Справа № 438/1056/24
Провадження № 1-кп/438/82/2024
В И Р О К

іменем України

20 червня 2024 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , вивчивши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000065 від 07.06.2024 р. та додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1) 29.12.2016 р. Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна (звільнився 12.12.2023 р. за відбуттям строку покарання),

2) 17.05.2024 р. Бориславським міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 309, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в два роки,

військовозобов`язаного, мешкаючого в АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , діючи в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, із наступними змінами та доповненнями, згідно якого заборонено незаконний обіг наркотичних засобів та психотропних речовин, не маючи на це спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту, 07.06.2024 року приблизно о 15 год. 15 хв., проходячи неподалік автомийки по вулиці Івасюка у місті Бориславі, Львівської області, на тротуарі дороги знайшов та привласнив фрагмент блістера із однією таблеткою білого кольору у ньому.

При цьому, ОСОБА_2 , усвідомлюючи, що вказана таблетка містить наркотичний засіб метадон та діючи умисно вирішив її незаконно придбати, шляхом привласнення знахідки, та в подальшому зберігати для власного вживання без мети збуту. Для цього, ОСОБА_2 поклав вказаний фрагмент блістера із однією таблеткою білого кольору собі в праву кишеню спортивних штанів, у які був одягнений на той момент.

Після чого, того ж дня, приблизно о 15 годині 35 хвилин, ОСОБА_2 на ділянці дороги, що поблизу будинку АДРЕСА_2 , будучи зупинений працівниками Національної поліції в ході спілкування із останніми повідомив, що зберігає при собі вказаний вище наркотичний засіб та в подальшому дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, під час огляду місця події у ОСОБА_2 вилучено фрагмент блістера із однією таблеткою білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Кількість метадону (основи) в таблетці становить 0,0222 грама, яку останній діючи умисно, незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме, незаконне придбання та незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Обставини вчиненого ОСОБА_2 кримінального проступку не оспорюються учасниками кримінального провадження, які згодні з розглядом обвинувального акту, про що свідчать, додані до обвинувального акта їхні письмові заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акту при його направленні до суду додано заяву ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_3 , про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, наявні. Діяння, у вчиненні якого він обвинувачується, мало місце. Дане діяння містить склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та кваліфікується судом як незаконне придбання та незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту. ОСОБА_2 винуватий у вчиненні зазначеного кримінального проступку та підлягає за це покаранню.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а ще має бути і необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Вивченням матеріалів щодо особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 раніше судимий, ніде не працює, неодружений, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеризується задовільно.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе призначити необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень покарання у вигляді обмеження волі у середніх межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України з його реальним відбуванням, оскільки, зважаючи на особу обвинуваченого, інші види чи міри покарань до нього застосовувати або недоречно, або неможливо.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 після постановлення вироку Бориславським міським судом Львівської області від 17.05.2024 р., за яким його за ч. 1 ст. 309 КК України засуджено до 3 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, і до повного відбуття покараннявчинив нове кримінальне правопорушення, то, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, обвинуваченому слід призначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком попереднім.

Строк покарання слід обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши їхній арешт.

Підлягають відшкодуванню з боку обвинуваченого процесуальні витрати у повному обсязі.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, громадянина України, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років і трьох місяців обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 17.05.2024 р. у вигляді трьох місяців обмеження волі, та призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді трьох років і шести місяців обмеження волі.

Строк покарання обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Речові докази: фрагмент блістера з однією таблеткою білого кольору, передані до камери зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області знищити, скасувавши їхній арешт.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у сумі 1 514,56 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів моменту отримання його копії з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_4