Справа №: 398/1585/24
провадження №: 1-кс/398/1230/24
УХВАЛА

Іменем України

"28" червня 2024 р. м. Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заступника начальника СВ ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 20.02.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпро, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, визнаний таким, що не має судимості, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189 та частиною 2 статті 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування строком на 60 діб без права внесення застави.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділення Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 20.02.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення ч.4 ст.189, ч.2 ст.289 КК України.

Під час досудового розслідування, встановлено, ОСОБА_5 , упродовж січня 2024 року більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, тобто в період воєнного стану, у невстановленому слідством місці та час, вступив у попередню змову із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , та з іншими не встановленими в ході слідства особами, на спільне вчинення дій спрямованих на незаконне збагачення за рахунок чужого майна через вимагання з ОСОБА_11 передачі готівкових грошових коштів у валюті США, та подальшого незаконного заволодіння даними коштами.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , з відома ОСОБА_9 та інших не встановлених в ході слідства осіб, 07.02.2024 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, за допомогою автомобіля марки «Honda» моделі «Accord» номерний знак « НОМЕР_1 » прибули з АДРЕСА_3 , та цілеспрямовано під`їхали до багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , в якому фактично мешкає ОСОБА_11 , де близько о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи на території, прилеглої до багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 за вказаною адресою, де ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , з відома ОСОБА_9 та інших не встановлених в ході слідства осіб, відповідно до раніше обумовленого плану злочинних дій, спрямованого на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, маючи та реалізуючи прямий умисел на вимагання передачі чужого майна, спочатку в усній формі пред`явив ОСОБА_11 вимогу щодо передачі коштів в сумі 2000 доларів США, за неіснуючий борг перед ОСОБА_8 за несвоєчасну оплату раніше наданих послуг по фарбуванню автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_2 », що належить дружині останнього ОСОБА_12 , поєднану з погрозою насильства над останнім, а саме нанесення побоїв, і пошкодження його майна, тобто зазначеного автомобіля ОСОБА_13 .

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , з відома ОСОБА_9 та інших не встановлених в ході слідства осіб, з метою спонукання передачі ОСОБА_11 коштів в сумі 2000 доларів США в майбутньому, продовжуючи свій злочинний умисел, перебуваючи за той же адресою, в усній формі пред`явив ОСОБА_11 вимогу щодо дій майнового характеру у вигляді написання письмової розписки з викладенням факту наявності боргового зобов`язань ОСОБА_11 передати іншій особі, зокрема ОСОБА_14 , та передання в залог автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_2 », що належить дружині ОСОБА_11 ОСОБА_12 .

При цьому, ОСОБА_8 , під приводом гарантії виплати в подальшому ОСОБА_11 неіснуючих боргових зобов`язань, незаконно відчужив автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_2 », що належить дружині ОСОБА_11 ОСОБА_12 , через змушення ОСОБА_11 , спочатку відати ОСОБА_8 , ключі запалювання, та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля, а в подальшому вивезення його за межі території м.Олександрія, Кіровоградської області.

Дані погрози ОСОБА_11 під психологічним впливом, сприйняв як реальні, у зв`язку з чим був вимушений написати боргову розписку з даними про нібито наявність майнової заборгованості в сумі 2 000 доларів США.

У подальшому, 13.04.2024 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з відома ОСОБА_10 та інших не встановлених в ході слідства осіб, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на вимагання передачі чужого майна, з метою незаконного збагачення, перебуваючи на території м.Дніпро, організували доставлення ОСОБА_11 до місця розташування, раніше відчуженого автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_2 », а саме: до території, прилеглої до багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 , зокрема ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Skoda» моделі «Fabia», номерний знак « НОМЕР_3 » віз ОСОБА_11 , в салоні даного автомобіля по м.Дніпро, до раніше обумовленого місця, а ОСОБА_5 , при цьому за вказівкою ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Skoda» моделі «Rapid», номерний знак « НОМЕР_4 », рухаючись за маршрутом автомобіля під керуванням ОСОБА_9 , здійснював спостереження за відсутністю наявності правоохоронних органів, які б слідкували за автомобілем «Skoda» моделі «Fabia», номерний знак « НОМЕР_3 » під керуванням ОСОБА_9 при перевезенні ОСОБА_11 , в салоні даного автомобіля по м.Дніпро, до раніше обумовленого місця.

Після доставлення ОСОБА_9 до обумовленого місця ОСОБА_11 , тобто до багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , з відома ОСОБА_10 та інших не встановлених в ході слідства осіб, отримав від ОСОБА_11 грошові кошти сумі 1000 доларів США в якості повернення першої частини незаконної вимоги, тобто неіснуючого боргу, за несвоєчасну оплату раніше наданих ОСОБА_11 послуг по фарбуванню автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_2 », що належить дружині останнього ОСОБА_13 .

Одночасно, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, разом зі ОСОБА_9 , та з відома ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та інших не встановлених в ході слідства осіб, продовжили вчиняти морально-психологічний тиск на ОСОБА_11 , через висловлювання погроз повторного застосування фізичного насильства, і не повернення автомобіля, у випадку не передання ОСОБА_11 , другої частини, пред`явленої раніше ОСОБА_8 , вимоги щодо передачі коштів в повному обсязі.

13.04.2024 після здійснення ОСОБА_11 передачі ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 1000 доларів США, як першої частини незаконної вимоги, ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_8 з відома ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших не встановлених в ході слідства осіб, сівши за кермо автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_2 », перевіз даний автомобіль від території, прилеглої до багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 , в інше місце, а незаконно отримані від ОСОБА_11 кошти в сумі 1000 доларів США поділили між собою, обернувши їх на свою користь.

У подальшому, 19.04.2024 ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_9 та з відома ОСОБА_10 і ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на вимагання передачі чужого майна, з метою незаконного збагачення, перебуваючи на території м.Дніпро, організували доставлення ОСОБА_11 до місця розташування, раніше відчуженого автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_2 », а саме: до території, прилеглої до будинку АДРЕСА_6 , зокрема ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Skoda» моделі «Fabia», номерний знак « НОМЕР_3 » віз ОСОБА_11 , в салоні даного автомобіля по м.Дніпро, до раніше обумовленого місця, де ОСОБА_11 передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1000 доларів США в якості повернення другої частини незаконної вимоги, тобто неіснуючого боргу, за несвоєчасну оплату раніше наданих ОСОБА_11 послуг по фарбуванню автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_2 », що належить дружині останнього ОСОБА_12 .

19.04.2024 після здійснення ОСОБА_11 передачі ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 1000 доларів США, як другої частини незаконної вимоги, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 і з відома ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та інших не встановлених в ході слідства осіб, довівши свій злочинний умисел до кінця, незаконно збагатились на загальну суму 2000 доларів США.

Таким чином, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину передбаченого ч.4 ст.189 КК України - вимагання, тобто вимога передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, з погрозою пошкодженням майна, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

Також, в ході слідства встановлено, що ОСОБА_5 , 07.02.2024 близько о 18 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи на території, прилеглої до багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , у якому фактично мешкає ОСОБА_11 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , в цілях сприятливого створення умов для здійснення незаконної вимоги з ОСОБА_11 щодо передачі коштів в сумі 2000 доларів США, маючи і реалізуючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, при висловлюванні ОСОБА_11 в усній формі погроз застосування насильства стосовно ОСОБА_11 , змусив останнього, спочатку відати ОСОБА_8 , ключі запалювання, та свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_2 », що належить дружині ОСОБА_11 ОСОБА_12 , та перебував у його користуванні.

Після чого, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , та реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, відчинив автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_2 », перевіривши його справність увімкнув запалення та разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вивезли даний автомобіль за межі території м.Олександрія, Кіровоградської області, чим незаконно заволоділи автомобілем марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_2 », що належить дружині ОСОБА_11 ОСОБА_12 .

Таким чином в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднані з погрозою насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 на думку слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення покарання та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі ч. 5 ст. 27 КПК України забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Заступник начальника СВ ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання посилаючись на обставини викладені в ньому, просить його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. При обранні запобіжного заходу просить не визначати розмір застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним в клопотанні ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що він не вчиняв зазначені дії, в жодну змову ні з ким він не вступав, до м.Олександрія приїздив з метою придбати автомобіль.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у застосувані будь-якого запобіжного заходу, бо підозра є не обгрунтованою і жодного ризику про які зазначено в клопотанні не існує. Вказані ризики є не обгрунтованими і не доведеними.

Вислухавши пояснення слідчого, підозрюваного, думку прокурора та захисника, перевіривши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За положеннями статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Європейський суд з прав людини у рішення від 21 квітня 2011 року по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у пункті 175 вказав, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Судом встановлено, що 20.02.2024 року органом поліції розпочато кримінальне провадження №0000288 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189, ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України.

Як свідчать витяги з ЄРДР в об`єднаному кримінальному провадженні №0000288 від 20.02.2024 року та № 0000363 від 06.03.2024 року невстановлені особи за попередньою змовою групою осіб під приводом ремонту автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак « НОМЕР_2 », що належить на праві власності ОСОБА_13 , незаконно шляхом обману заволоділи вказаним транспортним засобом та не повернули його власнику, чим спричинили потерпілій майнову шкоду на суму близько 350 000,00 грн. Окрім того в ході допиту потерпілої було встановлено, що особи, які заволоділи транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, безпідставно вимагають у її чоловіка ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 2000 доларів США за неіснуючий борг.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, а саме, вимагання, тобто вимога передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим, з погрозою пошкодженням майна, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, та ч.2 ст.289 КК України, а саме, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

14.05.2024 року о 18 год 38 хв повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189 та частиною 2 статті 289 КК України, було вручено його дружині ОСОБА_15 .

Постановою керівника Олександрійської окружної прокуратури від 13.06.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені 0000288 від 20.02.2024 року до трьох місяців, тобто до 19.07.2024 року.

Клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 порушено з метою запобігання ризикам, визначеним п.1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Зібрані в ході досудового розслідування докази: витяг з ЄРДР №0000288 від 20.02.2024 року; рапорт чергового Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області №3310 від 20.02.2024; заява ОСОБА_11 начальнику управління СБУ в Кіровоградській області, заява ОСОБА_12 від 20.02.2024 року про вчинення кримінального правопорушення; протокол допиту потерпілої ОСОБА_12 від 20.02.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 21.02.2024 року; протоколом огляду місця події від 19.04.2024 року, проведеного на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_6 ; протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з електронних мереж абонентського номеру, яким користується ОСОБА_8 від 16.04.2024 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 від 09.05.2024 року, під час якого свідок впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка 07.02.2024 перебувала в складі осіб, які незаконно заволоділи транспортним засобом, який належить його дружині ОСОБА_12 ; висновком експерта №50 від 10.05.2024 року щодо локалізації, механізму утворення та тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_12 від 12.04.2024 року, під час якого потерпіла впізнала ОСОБА_10 , як особу, яка 07.02.2024 прибула разом із ОСОБА_16 (директором СТО) та Потьомкіним ОСОБА_17 , та була присутня під час розмови з її чоловіком ОСОБА_11 щодо неіснуючого боргу; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 14.05.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 14.05.2024 року, яка підтвердила, що їй було вручено підозру ОСОБА_5 , який є її чоловіком, та з 09.05.2024 року її чоловік не виходить з нею на зв`язок та його місце знаходження їй не відоме; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27.05.2024 року, свідчать про наявність в діях ОСОБА_5 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.289 КК України.

Окрім того, орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість вчинення злочинів та відповідальність, яку він може понести за них, в разі обрання іншого запобіжного заходу в подальшому може переховуватиметься від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, знищити, сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливатиме на потерпілу, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення покарання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглянувши питання існуючих ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає в тому, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, з конфіскацією майна та у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, максимальна санкція якого є позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, з конфіскацією майна. Останньому повідомлено про підозру, у зв`язку з чим йому доведено до відома, що саме йому інкримінується, тому обізнаний, як з кваліфікацією інкримінованих злочинів, так і із мірою покарань, що можуть бути застосовані до нього у випадку доведення його вини у вчиненні злочинів, що на думку слідчого судді саме по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Іллійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Вказаний ризик додатково підвищується військовою агресією РФ проти України, та дією на всій території України воєнного стану, і у разі обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, в умовах діючого на теперішній час в Україні воєнного стану, стане неможливо здійснювати належний контроль правоохоронних органів за його поведінкою.

Крім того, наразі досудове розслідування кримінального провадження триває, встановлюються всі обставини вчинення кримінальних правопорушень та ймовірних фігурантів його вчинення, а тому ризик знищення, приховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є досить вірогідним.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що причетність ОСОБА_5 до вчинення даних кримінальних правопорушень, крім іншого, підтверджується показами потерпілої ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_11 , які судом безпосередньо не допитані і місце проживання/контактні дані яких відомі підозрюваному. Окрім того з матеріалів кримінального провадження вбачається, що на свідка ОСОБА_11 фігурантами кримінальних злочинів застосовувався фізичний вплив шляхом нанесення тілесні ушкодження. Отже ризик впливу на свідка та потерпілу, яка є його дружиною, є досить вірогідним. З матеріалів досудового розслідування вбачається, що до імовірного вчинення кримінальних злочинів причетні декілька осіб, якім висунуто підозри, а тому ризик незаконного впливу на інших підозрюваних стосовно надання неправдивих свідчень щодо відомих їм обставин інкримінованого злочину та неможливості встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, існує.

Про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що ОСОБА_5 є особою яка раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.187, ч.3 ст.357 КК України, наразі підозрюється у вчиненні злочинів, які відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, як проти власності, так і стосовно здоров`я людини, суттєва суспільна небезпечність яких підтверджена законодавцем через визначення покарання за їх вчинення, що в свою чергу стає переконливими важелями для оцінки порушень цінностей суспільства.

Щодо можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слід зазначити наступне.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження свободи особи має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочин у змові з іншими особами, а також інші відомості про особу підозрюваного, який одружений, має на утриманні малолітнього сина, 2016 року народження, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно, що вказує на наявність міцних соціальних зв`язків, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, отже слідчий суддя, вважає що запобігти встановленим ризикам можливо шляхом обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що на думку слідчого судді, буде достатнім та співмірним із існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено 14.05.2024 року о 18 год 38 хв. Постановою керівника Олександрійської окружної прокуратури від 13.06.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000288 від 20.02.2024 року до трьох місяців, тобто до 19.07.2024 року, тому строк дії ухвали слідчого судді про тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом встановлюється в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.07.2024 року.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 20.02.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у межах строку досудового розслідування, тобто до 19.07.2024 року, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суду про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

5) утриматися від спілкування зі свідками та потрпілим та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

У задоволені клопотання захисника, відмовити.

Копію ухвали після її оголошення вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Роз`яснити підозрюваному положення ч. 5 ст. 181 КПК України, згідно якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області, якому направити копію цієї ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 01.07.2024 року о 15 год 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1