ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/995/24 Справа № 203/1732/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені № 0000019 від 10 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_5

в режимі відеоконференції

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року частково задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон Nokia-1172, imei-1: НОМЕР_1 , imei-2: НОМЕР_2 , з сім-картою: НОМЕР_3 ; планшет Samsung Galaxy Tab S6 Late, S/N: НОМЕР_4 , imei: НОМЕР_5 в корпусі чорного кольору, в чохлі чорного кольору.

Рішення мотивоване тим, що вказане майно, вилучене в ході проведеного обшуку, може мати зв`язок з предметом кримінального правопорушення, та існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, що відповідає вимогам ст. ст. 98, 167 КПК України.

В той же час слідчий суддя відмовив в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на інше вилучене майно, а саме: грошові кошти купюри номіналом 500 (п`ятсот) Євро в кількості 3 (три) штук; грошові кошти купюри номіналом 200 (двісті) Євро в кількості 25 (двадцять п`ять) штук; грошові кошти купюри номіналом 100 (сто) Євро в кількості 80 (вісімдесят) штук; грошові кошти купюри номіналом 50 (п`ятдесят) Євро в кількості 135 (сто тридцять п`ять) штук; грошові кошти купюри номіналом 20 (двадцять) Євро в кількості 37 (тридцять сім) штук; грошові кошти купюри номіналом 10 (десять) Євро в кількості 5 (п`ять) штук; грошові кошти купюри номіналом 100 (сто) доларів США в кількості 170 (сто сімдесят) штук.

Обґрунтував таке рішення тим, що ухвалою суду від 12 квітня 2024 року не було надано дозволу на відшукання та вилучення грошових коштів, здобутих злочинним шляхом. При цьому суд врахував, що ОСОБА_7 є фізичною особою-підприємцем, в силу чого може здійснювати господарську діяльність, а також не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

В апеляції:

- прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою повністю задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на грошові кошти купюри номіналом 500 (п`ятсот) Євро в кількості 3 (три) штук; грошові кошти купюри номіналом 200 (двісті) Євро в кількості 25 (двадцять п`ять) штук; грошові кошти купюри номіналом 100 (сто) Євро в кількості 80 (вісімдесят) штук; грошові кошти купюри номіналом 50 (п`ятдесят) Євро в кількості 135 (сто тридцять п`ять) штук; грошові кошти купюри номіналом 20 (двадцять) Євро в кількості 37 (тридцять сім) штук; грошові кошти купюри номіналом 10 (десять) Євро в кількості 5 (п`ять) штук; грошові кошти купюри номіналом 100 (сто) доларів США в кількості 170 (сто сімдесят) штук.

В обґрунтування вказує на достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку речі та документи використані як засоби та знаряддя вчинення злочину, зберегли на собі його сліди та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

Зазначає, що забезпечити збереження речових доказів, а саме вказаного вище вилученого майна, іншим способом, ніж накладення на нього арешту, не виявляється можливим.

Заслухавши прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу та зазначила, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, на даний час встановлюються обставини вчинених злочинів, а також особи підозрюваних, у зв`язку з чим наявні підстави для накладення арешту на майно, вислухавши думку власника майна та його представника, які просили відмовити в накладенні арешту на майно, перевіривши матеріали за апеляційною скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, судове рішення відповідно до ст. 370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 2 статті 171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Так, зі змісту клопотання і доданих до нього витягу із ЄРДР слідує, що в провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, перебуває кримінальне провадження № 0000019 від 10 травня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369, ч. 3 ст. 369 КК України.

У клопотанні про арешт майна прокурор просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено що під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме на грошові кошти, мобільний телефон та планшет в корпусі чорного кольору, в чохлі чорного кольору, з метою збереження речових доказів.

При цьому, окрім посилання на ст. 98 КПК України та формального декларування ст. 170 КПК України, прокурор не вказує та не конкретизує підставу та мету відповідно до вказаних норм закону по кожному окремо виду вилученого майна та не наводить обґрунтування необхідності такого арешту по кожному виду майна, не вказує кому належить це майно та хто є його володільцем, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, та яким саме критеріям згідно ст. 98 КПК України це майно відповідає у зв`язку з досудовим розслідуванням, що триває.

Окрім цього, клопотання не містить а ні розрахунку завданої шкоди, а ні вартості майна, окремо та загалом, на яке накладається арешт, що в свою чергу позбавляє можливості встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Наведені обставини вказують на невідповідність клопотання про арешт майна вимогам ст. 171 КПК України, а тому рішення слідчого судді щодо часткового задоволення клопотання, без виконання ним положень ч. 3 ст. 172 КПК України, є передчасними, у зв`язку з

чим, таке рішення суду відповідно до положень ст. 409 КПК України підлягає скасуванню.

При цьому, колегія суддів, встановивши обставини, передбачені ч. 3 ст. 172 КПК України, не приймає рішення по суті клопотання слідчого.

З огляду на те, що ухвала слідчого судді скасовується через неналежне дотримання вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не перевіряє інші доводи апеляційної скарги по суті клопотання слідчого, які повинні бути враховані та перевірені під час нового розгляду у випадку повторного звернення з клопотанням про арешт майна.

Таким чином, оскільки клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, постановлене слідчим суддею рішення є передчасним, у зв`язку з чим ухвалу слідчого судді необхідно скасувати, а клопотання повернути прокурору для усунення недоліків відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені № 0000019 від 10 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені № 0000019 від 10 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4