Справа № 308/5951/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000020 від 06.01.2024, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, місце народження: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, з неповною вищою освітою, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаді командира другого аеромобільного взводу третьої аеромобільної роти першого аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні молодший лейтенант, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:

14.12.2023, перебуваючи за адресою свого проживання, а саме АДРЕСА_2 , у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою особистого протиправного збагачення. 14.12.2023 близько 16 год. 00 хв. молодший лейтенант ОСОБА_3 з метою реалізації свого протиправного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, маючи на меті привласнити грошові кошти, не виконуючи взяті на себе зобов`язання, під час листування у соціальній мережі «Facebook», шляхом обману, який виразився у повідомленні неправдивих відомостей щодо збору останнім матеріальної допомоги, для закупівлі тепловізорів на потреби військових, заволодів перерахованими потерпілою ОСОБА_4 грошовими коштами в сумі 7 500 гривень, які потерпілою було перераховано на банківську картку за номером НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_3 , та грошовими коштами у сумі 110 доларів США, (що згідно курсу НБУ станом на 14.12.2023 року становлять 4 180 гривень), які потерпілою були перераховані на банківський рахунок за номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 . Вказаними протиправними діями, ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму11 680 гривень. Грошові кошти у сумі 7 500 гривень, потерпіла ОСОБА_4 , будучи введена ОСОБА_3 в оману щодо їх використання на потреби військових, 14.12.2023 близько 20 год. 49 хв., самостійно перерахувала на банківську картку за номером НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_3 зі своєї банківської картки за номером НОМЕР_4 , шляхом пересилання грошових коштів через мобільний застосунок Інтернет-банкінгу Monobank, трьома транзакціями, а саме 14.12.2023 о 20 год. 49 хв. грошові кошти у сумі 1500 гривень, 16.12.2023 близько 15 год. 55 хв. грошові кошти у сумі 2000 гривень, а також 16.12.2023 близько 16 год. 55 хв. грошові кошти у сумі 4000 гривень, а також для аналогічної мети перерахувала 14.12.2023 близько 20 год. 49 хв., грошові кошти у сумі 110 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 14.12.2023 року становлять 4 180 гривень, з належного потерпілій рахунку за номером НОМЕР_5 який відкритий у банку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на банківський рахунок за номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 . Таким чином, ОСОБА_3 , 14.12.2023 о 16 год. 00 хв. діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою особистого протиправного збагачення, з корисливих мотивів, у порушення ст. ст. 21, 41, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49, 127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, шляхом обману щодо повідомлення неправдивих відомостей, заволодів перерахованими йому потерпілою ОСОБА_4 14.12.2023 грошовими коштами в сумі 7 500 гривень, які потерпілою було перераховано на банківську картку за номером НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_3 , та грошовими коштами у сумі 110 доларів США, (що згідно курсу НБУ станом на 14.12.2023 року становлять 4 180 гривень), які потерпілою були перераховані на банківський рахунок за номером

НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , та розпорядився даними коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 11 680 гривень.

Вказані дії ОСОБА_3 , згідно з обвинувальним актом, кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України як шахрайство, заволодіння чужим майном шляхом обману.

Вищевказані обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються обвинуваченим.

Разом з обвинувальним актом подано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім цього до обвинувального акту додано заяву потерпілої ОСОБА_4 щодо згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні.

Також в обвинувальному акті наявне клопотання сторони обвинувачення про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

З огляду на вказане, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення кримінальний проступок, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчинення кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

При цьому суд враховує те, що обвинувачений у вчиненому розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1