Справа № 359/6943/24
Провадження № 1-кп/359/561/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації, без виклику учасників кримінальне провадження № 0000011, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2024, що надійшло до суду 28.06.2024 з обвинувальним актом та доданими матеріалами досудового розслідування, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибоке, Бориспільського району, Київської області,українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та вивчивши матеріали кримінального провадження,

в с т а н о в и в:

30.07.2019 прокурором до Бориспільського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001026 від 14.06.2019 про висунення обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені розбійного нападу з метою заволодіння майном, що поєднане з проникненням у житло, тобто 14.06.2019 ОСОБА_3 знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , заподіяв останньому тілесні ушкодження, після чого заволодів належним йому телевізором та двома мобільними телефонами.

Під час досудового розслідування, 14.06.2019 в період часу з 18:15 до 19:00 старшим слідчим СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 було ознайомлено ОСОБА_2 із правами та обов`язками потерпілого, а також попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, після чого останнього було допитано в якості потерпілого, про що складено протокол допиту.

Відповідно даних протоколу допиту, ОСОБА_2 дав правдиві показання про те, що 14.06.2019 близько 11 години, він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 знаходились за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , куди прийшов раніше знайомий ОСОБА_3 . Так, знаходячись в приміщенні будинку, у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стався конфлікт, в ході якого останній наніс декілька ударів рукою в область голови, крім цього наніс декілька ударів металевою палкою. Після чого ОСОБА_2 вибіг з будинку та направився в сторону городу. Повернувшись в будинок через декілька хвилин, ОСОБА_2 виявив, що з його будинку ОСОБА_3 не маючи на те дозволу, забрав телевізор та два мобільних телефони.

30.07.2019 слідчим СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 з участю потерпілого ОСОБА_2 проведено слідчий експеримент, про що складено протокол.

Під час проведення слідчого експерименту, потерпілий ОСОБА_2 підтвердив свої правдиві показання, які давав під час допиту 14.06.2019.

Під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, 21.11.2023 ОСОБА_2 не мав можливості з`явитись в судове засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, у зв`язку з чим було проведено допит потерпілого в режимі відео- конференцію, де останній перебував в приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Перед початком допиту потерпілий ОСОБА_2 попереджений головуючим суддею у кримінальному провадженні ОСОБА_7 відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 352 КПК України, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та приведений до присяги, відповідно якої ОСОБА_2 присягнув говорити суду правду і лише правду.

Незважаючи на відомі потерпілому ОСОБА_2 правдиві обставини вчинення злочину щодо нього злочину, які він повідомив під час проведення допиту 14.06.2019, у останнього, з невстановлених досудовим розслідуванням причин, виник протиправний намір дати суду завідомо неправдиві показання.

Так, ОСОБА_2 під час відеоконференції, знаходячись 23.11.2023 в залі судових засідань Бориспільського міськрайонного суду, за адресою: м. Бориспіль, вул. Герої Небесної сотні, 8, реалізуючи свій протиправний намір щодо дачі колегії судів у складі ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 неправдивих показань, умисно дав суду як потерпілий наступні завідомо неправдиві показання про обставини кримінального правопорушення вчиненого щодо нього 14.06.2019 ОСОБА_3 :

-про те, що ОСОБА_3 умисно не наносив йому будь-яких тілесних ушкоджень, у тому числі металевим прутом;

-про те, що два мобільних телефони ОСОБА_2 добровільно віддав ОСОБА_3 , крім цього добровільно віддав наявний йому телевізор для того, щоб останній його відремонтував.

За наведених обставин ОСОБА_2 в судовому засіданні ввів суд в оману щодо дійсних відомих йому обставин вчинення ОСОБА_3 щодо нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Таким чином, ОСОБА_2 пред`явлено обвинувачення в наданні завідомо неправдивих показань потерпілим (введення в оману суду), тобто у кримінальному проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Указані обставини встановлені органом досудового розслідування та, як встановлено судом, не оспорюються учасниками кримінального провадження.

В матеріалах кримінального провадження містяться відомості та докази тому, що обвинувачений ОСОБА_2 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_11 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, згоден з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, прокурор ОСОБА_12 надав клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та виклику учасників судового провадження на підставі ч. 1 ст. 302 КПК України.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваного було роз`яснено та дотримано у встановленому законом порядку, сумнівів у добровільності відповідної заяви обвинуваченого (підозрюваного) у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Таким чином ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразилися в наданні завідомо неправдивих показань потерпілим (введення в оману суду), вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 384 КК України. Вчинення ним даного кримінального проступку не оспорюється.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне ОСОБА_2 призначити покарання за вчинений ним кримінальний проступок в межах санкції статті.

При призначенні обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд керується вимогами ст. 65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, наявність пом`якшуючим та обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, до лікарів нарколога та психіатра за амбулаторною допомогою не звертався. Не одружений. Має на утримані малолітню дитину. Офіційно не працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, сприяння досудовому розслідуванню та суду у встановленні істини у справі.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено, про них не зазначив і прокурор в обвинувальному акті.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 за вчинення злочину, належить призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

Разом з тим, суд враховує фактичну тяжкість вчиненого ОСОБА_2 кримінального проступку, зокрема, характер діяння, обстановку, спосіб, місце і час його вчинення, форму, вид, ступінь вини, мотив і мету кримінального проступку, обставини, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення злочину, обставини, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального проступку та характеризують поведінку останнього після вчинення злочину, індивідуальні особливості обвинуваченого. Суд враховує відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, а також, із урахуванням правової позиції учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності, утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_2 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та до нього доцільне застосувати положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік з визначенням відповідних обов`язків судом.

Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, пом`якшуючи обставини.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 65-67, 75-76, ч. 1 ст. 384 КК України, ст.ст. 100, 124, 368, 370-374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 75 КК України, від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном у 1 (один) рік, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази, після набрання вироком суду законної сили, а саме копію протоколу допиту потерпілого ОСОБА_2 , залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження № 0000011, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2024.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1