Справа №766/1112/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку дії запобіжного заходу

12.03.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

захисника: ОСОБА_5

під час відкритого судового засідання, з розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесеного до ЄРДР 03.04.2023 за №0000677 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 03.04.2023 за №0000677 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст. 185 КК України. Відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в останнє продовжено до 31.03.2024 року.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу, у зв`язку з відсутністю підстав для його скасування або заміни, просив суд звернути увагу на обставину, що ризики, які існували на момент його обрання не зменшились, зокрема ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, під час досудового розслідування не встановлено міцних соціальних зв`язків останнього, таким чином, наявні ризики, які дають підстави вважати, що перебуваючи без запобіжного заходу обвинувачений ухилятиметься від суду, крім того ОСОБА_4 не працевлаштований та не має законних джерел існування, тому доходи, отримані від здійснення злочинної діяльності є єдиним джерелом його доходів, тому зможе продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме на свідка ОСОБА_6 , оскільки він знає місця де він може перебувати та де він проживає, та вразі перебування обвинуваченого на волі останній реально матиме можливість впливати на свідка.

Обвинувачений подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, згідно якого просив змінити запобіжний захід тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою нічний домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 . Не погоджується з ризиками, які були вказані прокурором, оскільки вони відсутні. Не надано доказів на підтвердження зазначених ризиків. Зазначив, що активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення під час досудового розслідування, щиро покаявся та добровільно повернув викрадені речі. Спроб переховуватися від слідства не було. Крім цього, відсутній ризик можливого впливу на свідків в кримінальному провадженні, оскільки зазначений ризик ґрунтується тільки на припущеннях прокурора. Ризик щодо можливого вчинення іншого кримінального правопорушення ґрунтується тільки на припущеннях прокурора, тому що доказів його протиправної поведінки в повсякденному житті до обвинувачення в інкримінованому правопорушенні суду не надано. Вказав, що має постійне місце проживання, працює, але не офіційно, ніяких шкідливих звичок та залежності немає, має неповнолітню дитину, тому просив змінити запобіжний захід тримання під вартою на нічний домашній арешт. Проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував.

Прокурор в судовому засідання підтримав клопотання про продовження тримання під вартою підтримав з підстав, викладених у ньому. Просив відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу тримання під вартою на нічний домашній арешт, оскільки на даному етапі ризики не зменшились та продовжують існувати.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Клопотання обвинуваченого підтримав, зазначив, що обвинувачений має постійне місце проживання, працює, має неповнолітню дитину.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали клопотання, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_4 під вартою виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, за санкцією якого можливе призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України»).

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, під час досудового розслідування не встановлено міцних соціальних зв`язків останнього. Крім того, ОСОБА_4 хоча і є особою раніше не судимою в силу вимог ст.89 КК України, проте був засуджений та відбував покарання за ст.286 ч.2 КК України, відносно нього у 2023 році направлявся до суду обвинувальний акт за ст.122 ч.1 КК України (кримінальне правопорушення №0000005 від 02.01.2023 року ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 29.09.2023 року закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення). Таким чином, наявні ризики, які дають підстави вважати, що перебуваючи без запобіжного заходу обвинувачений ухилятиметься від суду, крім того ОСОБА_4 не працевлаштований та не має законних джерел існування, тому доходи, отримані від здійснення злочинної діяльності є єдиним джерелом його доходів, тому зможе продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме на свідка ОСОБА_6 , оскільки він знає місця де він може перебувати та де він проживає, та вразі перебування обвинуваченого на волі останній реально матиме можливість впливати на свідка.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого; відомості, що характеризують особу ОСОБА_4 .

Перелічені відомості вагомо свідчать про продовження існування ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинити інше правопорушення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу ОСОБА_4 , тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання саме такого запобіжного заходу, передбаченого ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились. Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, судовий розгляд не завершено.

Тривалість тримання обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ним процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб (до 10 травня 2024 р.)

Щодо доводів обвинуваченого, що прокурором не доведені зазначені у клопотанні ризики, оскільки ОСОБА_4 під час досудового розслідування щиро каявся у вчиненні злочину, добровільно повернув викладені речі, має постійне місце роботи та джерела доходу, що повідомив у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 та домашній арешт буде достатнім запобіжним заходом, то суд з урахуванням того, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, хоча вважається раніше не судимим в силу ст.89 КК України, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, доказів про місце працевлаштування та отримання доходів не має, в судовому засіданні вину у вчиненні злочину не визнав, тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на нічний домашній арешт. При цьому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 197, 199, 314-317, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_4 до 10 травня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повний текст ухвали оголошено у приміщенні суду «12» березня 2024 р. о 12:55 годині.

СуддяОСОБА_1