ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 171/2169/23

Провадження № 1-кп/210/283/24

13 травня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг в режимі дистанційного провадження кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000055 від 07.08.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, дітей чи інших осіб на утриманні не має, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме:

- 17.09.2004 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Звільнений 28.09.2006 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 81 КК України умовно-достроково невідбутий строк 11 місяців 7 днів;

- 29.06.2010 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

- 26.04.2012 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений 08.06.2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 81 КК України умовно-достроково невідбутий строк 11 місяців 24 дні;

- 11.04.2018 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 08.08.2018 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений 09.08.2021 по відбуттю строку покарання;

- 12.05.2022 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

- 20.07.2023 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі статті 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 18.06.2023, приблизно о 18 годині 20 хвилин, проходив поряд з Апостолівським ліцеєм № 1 Апостолівської міської ради що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де у останнього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна із приміщення раніше вказаного навчального закладу.

З цією метою ОСОБА_4 попередньо впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, 18.06.2023, приблизно о 18 годині 30 хвилин, через паркан проник на територію ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 .

Після цього, продовжуючи та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, через незачинені двері проник до кабінету фізики Апостолівського ліцею № 1 Апостолівської міської ради, звідки таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів намагався викрасти кабель п`ятижильний, мідний ВВГнгд-5х6, довжиною 17 метрів, вартістю 2466 гривень 70 копійок та виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак так і не довівши свій злочинний умисел до кінця з причини, що не залежали від його волі, так як був затриманий на місці події працівниками Апостолівського ліцею № 1.

ОСОБА_4 вчинив злочин під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, який продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року № 254/2023.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся та зазначив, що не оспорює фактичні обставини обвинувачення, дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення не надходило.

Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, дане клопотання підтримали.

Представник потерпілого Апостолівський ліцей № 1 Апостолівської міської ради Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_6 в судовому засіданні присутня не була, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяв та клопотань не має.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів, які стосуються речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, без проведення допиту свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 4 статті 185 КК України, закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний з проникненням в інше приміщення, вчинений в умовах воєнного стану.

Згідно з частиною 5 статті 12 КК України вчинений ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Як вказує законодавець у ст. 50 КК України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який не одружений, дітей на утриманні не має, не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, у вчиненні корисливих злочинів, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував і не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнав, щиро розкаявся.

Згідно досудової доповіді від 26.04.2024 року, складеної відносно ОСОБА_4 орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (Т. 2 а.с. 72-73).

Відповідно до витягу з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми «Касандра» від 25.04.2024 року рівень вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 розцінюється як ДУЖЕ ВИСОКИЙ (Т. 2 а.с. 74-75).

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 вироком від 20 липня 2023 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 5 років. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

Вказаний вирок оскаржений не був, набрав законної сили 22 серпня 2023 року.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення, за яке призначається покарання ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, було вчинене ним 18.06.2023 року, тобто до постановлення попереднього вироку.

Згідно правової позиції, яка міститься в постановах об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі ОП ККС) від 15 лютого 2021 року у справі № 760/26543/17 та від 01 квітня 2024 року у справі № 183/6854/20 приписами ст. 70 КК визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими частинами 13 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

При цьому, призначаючи покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК, суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання в новому (другому) вироку. У цьому разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК.

Водночас призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК має ряд особливостей, одна з яких полягає в тому, що в разі, коли особа засуджується до покарання, яке належить відбувати реально, а за наступним вироком звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Оскільки вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2023 року відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 22 серпня 2023 року і на момент призначення остаточного покарання в цьому провадженні залишався незмінним, то ухвалене рішення про реальне відбування покарання за даним вироком відносно ОСОБА_4 слід виконувати самостійно, а положення ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання не застосовуються.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов відсутній.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд визначає з урахуванням ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило,отже суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування з іспитовим строком 3 (три) роки виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання в порядку виконання даного вироку.

Речові докази:

- кабель п`ятижильний, мідний ВВГнгд-5х6, довжиною 17 метрів, який згідно розписки від 07.08.2023 року переданий на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити у володінні останньої за належністю.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Матеріали кримінального провадження № 0000055 від 07.08.2023 року залишити при матеріалах справи № 171/2169/23, пр. № 1-кп/210/283/24.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1