Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1047/24
Провадження № 1-кп/935/185/24
ВИРОК

Іменем України

24 квітня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області, у режимі відеоконференції, з ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8», кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 19.02.2024, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Коневе Красноозерського району Новосибірської області РФ, громадянина України, із середньою освітою, неодружений, утриманців не має, не працює,особою з обмеженими можливостями не є, судимий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , утримується у ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість,у тому числі за майновий злочин, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента №734/2023 від 06.11.2023, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 строком на 90 діб.

Під час введеного правового режиму воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, ОСОБА_5 перебував на АДРЕСА_1 де у останнього виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у сховище в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, в період з 15.02.2024 по 18.02.2024, у денну пору доби, ОСОБА_5 , через неогороджену частину земельної ділянки, пройшов на територію домогосподарства АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 та маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, підійшов до поліпропіленової палатки, яка знаходилась на земельній ділянці та проник у середину, звідки таємно викрав алюмінієвий бідон ємністю 30л. вартістю 475,00 гривень та алюмінієвий бідон ємністю 40л. вартістю 555,00 гривень.

У подальшому ОСОБА_5 місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди у розмірі 1030,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища, вчиненого в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, тобто крадіжку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиросердно розкаявся.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 проти узгодженої міри покарання визначеною угодою про визнання винуватості не заперечував.

19 березня 2024 року між прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до змісту якої обвинувачений беззастережно визнає обвинувачення за ч.4 ст. 185 КК України та сторони угоди погоджують призначення ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, сторони розуміють та погоджуються, що осточне покарання судом буде визначено з урахуванням ст.71,72 КК України.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє:

- що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України;

- характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

- вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У результаті вивчення документів досудового розслідування та опитування учасників кримінального провадження суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена 19 березня 2024 року між прокурором Коростишівської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню оскільки:

- умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища, вчиненого в умовах воєнного стану;

- умови угоди відповідають інтересам суспільства;

- умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

- відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим зобов`язань, взятих на себе за угодою;

- наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Покарання узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості відповідає положенням ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах встановлених санкцією ч.4 ст. 185 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: неодружений, утриманців не має, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, судимий: 28.05.2012 Коростишівським районним судом Житомирської області за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України до 12 років розбавлення волі; 26.05.2023 Корольовським районним судом м.Житомира до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира замінено несплачену суму штрафу у розмірі 850 гривень на покарання у виді 50 годин громадських робіт; обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 березня 2024 року між ним та прокурором.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 березня 2024 року між ОСОБА_5 та прокурором, оскільки вона відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства України, укладення якої було добровільним.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про винуватість дотримані вимоги КК та КПК України, обвинувачений беззастережно визнав свою провину, просить угоду затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, остаточне покарання визначити з урахуванням положень ст.71,72 ККУКраїни.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не накладався.

Обраний запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни та продовжити на строк, який відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

Питання про процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65 КК України, ст. ст. 373-376,100,124, 174, 395, 472-475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 березня 2024 року між прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене угодою про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеному за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 26.05.2023 у виді штрафу у розмірі 850 гривень, заміненого ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 19.12.2023 покаранням у виді 50 годин громадських робіт, з урахуванням положень ст.72 КК України, остаточно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) дні.

Обраний запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни та продовжити на строк, який відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

та продовжити на строк не може перевищувати шістдесяти днів

не більше шістдесяти днів.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 06.03.2024.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 2271,84 гривень.

Речові докази: два алюмінієві бідони емністю 30 л, 40 л, які знаходяться на зберіганні потерпілого ОСОБА_4 -залишити у розпорядженні останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1