Справа № 751/1658/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/457/24
Категорія - ч. 4 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004223 від 01.11.2023 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 лютого 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично перебуває в ДУ «Чернігівський СІЗО» за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.04.2004 року Деснянським районним судом міста Чернігова за ч.2 ст.185, ст.76 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 10.03.2005 року Деснянським районним судом міста Чернігова за ч.1 ст.296 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст.ст.71,72 ч.1 п.1 п.п. «б» КК України частково приєднано покарання по вироку Деснянського районного суду міста Чернігова від 19.04.2004 року та остаточно призначено 1 рік 7 місяців позбавлення волі;

- 18.02.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

- 22.02.2017 року Деснянським районним судом міста Чернігова за ч.2 ст.15 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць;

- 21.03.2018 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

- 26.04.2018 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці;

- 01.12.2022 року Новозаводським районним судом міста Чернігова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 06.02.2023 року Новозаводським районним судом міста Чернігова за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 20.10.2023 року ОСОБА_8 скасовано звільнення від відбування покарання та направлено для відбування покарання до місць позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 лютого 2024 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду Чернігівської області від 06.02.2023 року та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 28.02.2024 року.

ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_9 ухвалено рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_9 ухвалено не обирати.

Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави по 1634 грн 05 коп. з кожного в рахунок відшкодування процесуальних витрат пов`язаних з проведенням експертиз.

Питання речових доказів вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду,обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду та зменшити йому строк призначеного покарання до 5 років 1 місяця позбавлення волі на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків. Зазначає, що судом при винесенні вироку не було взято до уваги, що він щиро розкаявся, активно посприяв у розкритті злочинів, пояснив та вказав на обставини за яких скоїв злочин.

Як встановлено судом першої інстанції, 24.02.2022 р. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на всій території України введено воєнний стан.

В подальшому Указом Президента України від 26.07.2023 р. №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 р. №3275- IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 р. строком на 90 діб.

27.10.2023 р., близько 06 год. 00 хв., ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , реалізуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно, в умовах воєнного стану, таємно, через пошкоджене вікно підсобного приміщення, проникли на територію ТОВ «Бірвіль», що за адресою: вул. Володимира Дрозда, 2, м. Чернігів, звідки таємно викрали 1 лист брухту нержавіючої сталі загальною вагою 41 кілограм, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3334/23-24 від 30.11.2023 р., 32 грн. 00 коп. за 1 кілограм, що належить ТОВ «Бірвіль», чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1312 грн. 00 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 28.10.2023 р., у невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , реалізуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно, в умовах воєнного стану, таємно, через пошкоджене вікно підсобного приміщення, проникли на територію ТОВ «Бірвіль», що за адресою: вул. Володимира Дрозда, 2, м. Чернігів, звідки таємно викрали 1 лист брухту нержавіючої сталі загальною вагою 41 кілограм, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3334/23-24 від 30.11.2023 р., 32 грн. 00 коп. за 1 кілограм, що належить ТОВ «Бірвіль», чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1312 грн. 00 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 30.10.2023 р., у невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , реалізуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, через незамкнену хвіртку, проникли на територію ТОВ «Бірвіль», що за адресою: вул. Володимира Дрозда, 2, м. Чернігів, звідки таємно викрали 1 лист брухту нержавіючої сталі загальною вагою 41 кілограм, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3334/23-24 від 30.11.2023 р., 32 грн. 00 коп. за 1 кілограм, що належить ТОВ «Бірвіль», чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1312 грн. 00 коп.

Вказаними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.11.2023 р., в денний час, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, таємно, знаходячись між 4 та 5 поверхом під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_4 , шляхом зламу навісного замка, проник до загального балкону, звідки таємно викрав велосипед марки «Normandia Ocеan», вартість якого відповідно до висновку експерта № 3396/23-24 становить 3400 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_10 , чим спричинив останній майнову шкоду на вказану суму.

Вказаними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 21.11.2023 р., близько 05 год. 30 хв., ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, таємно, знаходячись між 1 та 2 поверхами під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_5 , шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Oskar М123», вартість якого відповідно до висновку експерта №3397/23-24 становить 8440 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_11 , чим спричинив останній майнову шкоду на вказану суму.

Вказаними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

27.10.2023 р., близько 06 год. 00 хв., ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, таємно, через пошкоджене вікно підсобного приміщення, проникли на територію ТОВ «Бірвіль», що за адресою: вул. Володимира Дрозда, 2, м. Чернігів, звідки таємно викрали 1 лист брухту нержавіючої сталі загальною вагою 41 кілограм, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3334/23-24 від 30.11.2023 р., 32 грн. 00 коп. за 1 кілограм, що належить ТОВ «Бірвіль», чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1312 грн. 00 коп.

Вказаними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 28.10.2023 р., у невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно, в умовах воєнного стану, таємно, через пошкоджене вікно підсобного приміщення, проникли на територію ТОВ «Бірвіль», що за адресою: вул. Володимира Дрозда, 2, м. Чернігів, звідки таємно викрали 1 лист брухту нержавіючої сталі загальною вагою 41 кілограм, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3334/23-24 від 30.11.2023 р., 32 грн. 00 коп. за 1 кілограм, що належить ТОВ «Бірвіль», чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1312 грн. 00 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 30.10.2023 р., у невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, через незамкнену хвіртку, проникли на територію ТОВ «Бірвіль», що за адресою: вул. Володимира Дрозда, 2, м. Чернігів, звідки таємно викрали 1 лист брухту нержавіючої сталі загальною вагою 41 кілограм, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3334/23-24 від 30.11.2023 р., 32 грн. 00 коп. за 1 кілограм, що належить ТОВ «Бірвіль», чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1312 грн. 00 коп.

Вказаними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_9 ніким з учасників судового провадження не оскаржується, а тому в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.4 ст.401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, також у разі, якщо про це надійшло клопотання.

Враховуючи ту обставину, що обвинуваченого ОСОБА_8 який тримається під вартою, було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, про що має місце розписка останнього від 01.05.2024 року та те, що він не надав до суду апеляційної інстанції відповідного клопотання про його безпосередню участь в судовому засіданні апеляційного суду, маючи значний для цього час, свідчить про те, що ОСОБА_8 не мав бажання бути присутнім у судовому засідання, та беручи до уваги, що згідно положень ч.4 ст.401 КПК України, його участь в судовому засіданні не є обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе, розглянути апеляційну скаргу без участі обвинуваченого.

Перевіряючи в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції на відповідність положенням ст. 370 КПК України, колегія суддів враховує вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 404 КПК України про те, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за її межі, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 відповідають фактичним обставинам справи, учасниками кримінального провадження не оспорюються, тому апеляційним судом не перевіряються. Розгляд справи в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

З кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, колегія суддів погоджується.

Вирішуючі по суті апеляційні вимоги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок надмірної суворості, колегія суддів виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначенні покарання у кожному конкретному випадку повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке за положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, освіту та стан здоров`я, сімейний стан, соціальне становище, наявність у нього зареєстрованого місця проживання, відсутність негативних відомостей за місцем проживання, те, що він раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, перебуває на обліку в лікаря-психіатра та на обліку лікаря-нарколога у зв`язку з психічними та поведінковими розладами, внаслідок вживання алкоголю та стимуляторів, завдані збитки потерпілим не відшкодовані.

Проаналізувавши прийняте судом рішення, колегія суддів підкреслює, що таке покарання за своїм видом та розміром відповідає засадам ст.50 КК України та не може вважатись явно суворим лише з підстав незгоди з таким висновком обвинуваченим.

Такий розмір та вид покарання є необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки повністю відповідає меті його призначення.

Згідно ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України та роз`яснень, які містяться у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання, при визначенні остаточного покарання за правилами ст. 71 цього Кодексу, до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, а тому суди мають чітко визначати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.

Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком слід вважати невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.

Оскільки, при призначенні остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України, суд до призначеного покарання за новим вироком приєднує саме невідбуту частину покарання за попереднім вироком, початок строку відбування покарання має рахуватись або з дня ухвалення нового вироку, або ж з дня приведення такого вироку до виконання. Однак, такий строк не може рахуватись з початку строку відбування покарання за попереднім вироком. При цьому, відбута частина покарання за попереднім вироком у строк відбування покарання за новим вироком не зараховується, адже при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України, складанню підлягає саме невідбута частина покарання, без урахування тієї частини покарання за попереднім вироком, яка вже була відбута засудженим на час постановлення нового вироку.

З матеріалів справи вбачається, що передбачене покарання вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.08.2021 року ОСОБА_8 не відбув, а інкриміновані йому злочини в даному провадженні скоїв в період іспитового строку.

З огляду на те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення в період іспитового строку, остаточне покарання слід призначити з застосуванням ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, застосувавши в даному випадку принцип часткового приєднання покарання за попереднім вироком суду, а саме шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новозаводського районного суду Чернігівської області від 06.02.2023 року у виді 5 місяців позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що зазначені в скарзі обставини не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. При цьому, всі обставини були належним чином враховані судом першої інстанції, а тому суд дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого буде сприятливим при призначенні реального терміну покарання.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципам законності, індивідуалізації та справедливості.

Беручи до уваги, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, вчинив нове кримінальне правопорушенняв період іспитового строку, що свідчить про його схильність до вчинення кримінально-караних дій і небажання стати на шлях виправлення, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного йому покарання.

Відтак, усі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання враховані, тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Таким чином, апеляційні вимоги ОСОБА_8 про зміну вироку шляхом пом`якшення призначеного покарання на підставі норм КК України, з урахуванням наведених викладених в апеляційній скарзі доводів, належить вважати безпідставними, оскільки вони носять формальний, суто суб`єктивний характер.

Істотних порушень органом досудового розслідування чи судом норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 лютого 2024 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_2 ОСОБА_4