УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2024 року

м. Київ

справа № 991/2931/24

провадження №51-3318 ск24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали касаційної скарги захисника ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15 травня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

установив:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 9 травня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) від 9 вересня 2022 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000361 від 1 червня 2017 року, зокрема, за підозрою

ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України.

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ухвалою від 15 травня 2024 року відмовила у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на цю ухвалу.

У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в цьому суді. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановлена ухвала обмежила право підозрюваного ОСОБА_5 на перегляд рішення слідчого судді в апеляційному порядку та порушила загальні засади кримінального процесуального законодавства.

Колегія суддів (далі - Суд), вивчивши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію судового рішення, дійшла висновку про таке.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Статтею 309 КПК передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку і ухвали про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування в цьому переліку немає.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 309 КПК скарги на інші ухвали слідчого судді, які не входять до цього переліку, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Встановлення законодавцем обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення розумного балансу між ефективністю досудового розслідування і здійсненням дієвого судового контролю щодо дотримання прав і законних інтересів осіб.

Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 96 Рішення у справі «Krombach v. France» від 13 лютого 2001 року).

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню

в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Суддя апеляційного суду, перевіривши апеляційну скаргу захисника на відповідність вимогам ч. 4 ст. 399 КПК дійшла обґрунтованого висновку про те, що вказана ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку та постановила ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження. Таке рішення судді апеляційного суду було прийнято з урахуванням вимог закону.

Посилання захисника в касаційній скарзі на те, що подання заперечень на ухвалу слідчого судді під час підготовчого провадження в суді не буде ефективним способом захисту, не ґрунтується на вимогах закону.

Враховуючи наведене, правових підстав для задоволення касаційної скарги захисника Суд не вбачає.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

захисника ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15 травня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3