ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/825/23
Провадження №1-кс/477/396/24
УХВАЛА

про арешт майна

18 квітня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000013 від 15 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2024 року прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000013 від 15 березня 2023 року із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, що було вилучено 10 квітня 2024 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області за фактом заволодіння бюджетними коштами шляхом залучення до виконання будівельних робіт підконтрольних підприємств що призвело до виконання робіт не в повному обсязі за завищеними цінами 15 березня 2023 року внесено відомості до ЄРДР за №0000013 та розпочато досудове розслідування за частиною четвертою статті 191 КК України.

Оскільки органом досудового розслідування було зібрано достатньо доказів, що вказували на ймовірне вчинення вказаного злочину посадовими особами Березанської ОТГ та службовими особами суб`єктів господарювання, 10 квітня 20204 року в межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від проведено обшук житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , який здійснював технічний нагляд за виконанням робіт.

Під час проведення обшуку, органом досудового розслідування виявлено та вилучено за місцем проживання ОСОБА_4 належний останньому мобільний телефон.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор ОСОБА_3 звернувся з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився. прокурор групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, просила його задовольнити.

ОСОБА_4 , як власник вилученого майна, у судове засідання не з`явився, подавши заяву у якій просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, посилаючись на те, що не має жодного відношення до обставин вчинення кримінального правопорушення, а телефон йому потрібен для виконання інших робіт.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000013 від 15 березня 2023 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною четвертою статті 191 КК України за фактом заволодіння бюджетними коштами шляхом залучення до виконання будівельних робіт підконтрольних їм підприємств та виконання робіт не в повному обсязі за завищеними цінами.

Досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що службовими особами Березанської селищної ради та службовими особами юридичних осіб публічного та приватного права, зловживаючи службовим становищем, в період воєнного стану, протягом 2023 року, вчинено дії, направлені на заволодіння бюджетними коштами, шляхом залучення до виконання будівельних робіт підконтрольних підприємств, що призвело до виконання робіт не в повному обсязі за завищеними цінами.

За встановлених досудовим розслідуванням обставин вбачається, що між Березанською селищною радою та ФОП « ОСОБА_6 » 23 листопада 2023 року укладено договір №46-пр на суму 825 445,18 грн, предметом якого є влаштування проти осколочного укриття по типу HESCO на підстанції в АДРЕСА_2 , та 24 листопада 2023 року укладено договір №47-пр на суму 1 099 220,61 грн, щодо виконання робіт по влаштування проти осколочного укриття по типу HESCO на підстанції в с. Прогресівка Миколаївського району Миколаївської області.

Під час виконання будівельних робіт, які є предметами зазначених договорів вчинено протиправні дії, направлені на заволодіння бюджетними коштами, а саме проведено виконання робіт в значно менших обсягах та завищені вартість, матеріали фактично виконаних робіт. Крім цього, роботи по вказаним договорам фактично проводились у вересні-жовтні 2023 року підконтрольними замовникам особами.

У свою чергу, під час досудового розслідування встановлено, що технічний нагляд за виконанням цих робіт здійснювався фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 .

10 квітня 2024 року, у межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 березня 2024 року, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого, було виявлено та вилучено мобільний телефон, марки «Readmi Note 7», моделі «М1901F7G», імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , с/н НОМЕР_3 , чорного кольору у чохлі червоного кольору з сім картами «Київстар» НОМЕР_4 , «Водафон» НОМЕР_5 .

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 10 квітня 2024 року, вилучене цього ж дня в ході проведення обшуку у ОСОБА_4 , майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000013 від 15 березня 2023 року.

З метою збереження речових доказів, прокурор ОСОБА_3 11 квітня 2024 року звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Главою 3 Кримінального процесуального кодексу України унормовано визначення та порядок набуття процесуального статусу сторонами та іншими учасниками кримінального провадження, а також обсяг їх прав та обов`язків.

Зокрема §5 Глави 3 КПК України визначаються особливості процесуального статусу інших учасників кримінального провадження, до яких законодавцем віднесено і третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Так, нормами статті 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа, наведений перелік прав та обов`язків такої особи, а також визначені обставини, що обумовлюють набуття особою відповідного процесуального статусу.

В свою чергу, порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За системним положенням статті 64-2 КПК України, частини третьої статті 170 КПК України, та статті 98 КПК України, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України, що спростовує доводи власника майна, щодо відсутності підстав доля накладення арешту на таке майно.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Описані у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, пов`язане з привласненням та розтратою бюджетних коштів, що вчинене, за попередньою змовою групою осіб.

З матеріалів, що долучені до клопотання вбачається, що вилучене під час обшуку житла та іншого володіння особи, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , майно може мати відношення до вказаного правопорушення, зберегло на собі його сліди або може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучений у ході проведення обшуку мобільний телефон міг бути використаний як знаряддя чи засіб вчинення кримінального правопорушення, та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

На думку слідчого судді, інформація, яка міститься у зазначеному вище телефоні, що був вилучені в ході обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

Наявність підстав для вилучення речей та документів, вбачається із ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 15 березня 2024 року та відомостей, що містяться безпосередньо в протоколі обшуку від 10 квітня 2024 року, згідно з яким в ході проведення обшуку виявлено речі на відшукання яких, в тому числі, надано дозвіл ухвалою слідчого судді.

До того ж, у випадку повернення власнику вилученого мобільного телефону існують обґрунтовані ризики видалення інформації, що може міститися на ньому та яка може мати вагоме значення для встановлення обставин у цьому кримінальному провадженні, його приховування або знищення. При цьому таке обмеження власності на майно є розумним, пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

Надані органом досудового розслідування докази у сукупності з обставинами, встановленими слідчим суддею під час розгляду клопотання свідчать про те, що майно, вилучене під час обшуку могло використовуватися як засіб та/або знаряддя вчинення ймовірного кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

Слідчим доведено існування обґрунтованої підозри, щодо вчинення злочину такої тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту.

Оскільки, вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, так як можуть містити інформацію та відомості, які можуть бути використані в якості доказу факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а для досягнення мети збереження цього майна як речових доказів та для виконання завдання із запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження є необхідним застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та встановлення заборони користування та розпорядження цим майном, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість поданого клопотання, що має наслідком його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10 квітня 2024 року під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на мобільний телефон, марки «Readmi Note 7», моделі «М1901F7G», імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , с/н НОМЕР_3 , чорного кольору у чохлі червоного кольору з сім картами «Київстар» НОМЕР_4 , «Водафон» НОМЕР_5 із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7