Єдиний унікальний № 371/843/24
Номер провадження № 1-кп/371/210/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Миронівки Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02.05.2024 року у кримінальному провадженні № 0000065, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Росава Миронівського району Київської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, яка не є депутатом, безробітна, вдова, маюча базову середню освіту, на утриманні маюча 1 (одну) неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2023, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи поблизу водойми, що розташована близько 15 метрів від будинку АДРЕСА_3 серед рослинності помітила 1 (одну) дикорослу рослину коноплі та усвідомлюючи, що вказана рослина відносяться до нарковмісних рослин, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, з метою подальшого власного вживання шляхом куріння, вирвав з ґрунту вказану 1 (одну) рослину коноплі з кореневищем, стеблом, гілками, листям та суцвіттям, чим здійснила незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого заборонений канабісу.

Після цього, ОСОБА_4 перебуваючи на вище вказаній ділянці місцевості, руками відділила від вирваної рослини коноплі кореневище, а стебла, гілки, листя та суцвіття поклала в принесений з собою поліетиленового пакету чорного кольору, який перенесла до місця свого проживання по АДРЕСА_3 , де придбаний наркотичний засіб, обіг якого заборонений канабіс, залишила зберігатися в кухонному приміщенні житлового будинку, з метою сушіння рослини коноплі для подальшого її вживання шляхом куріння, продовживши таким чином незаконне зберігання наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту.

15.05.2024 в період часу з 15 год. 30 хв. по 16 год. 24 хв. з метою виявлення та вилучення фактичних даних, зокрема наркотичних засобів, пристроїв для їх вживання та виготовлення проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 , де в ході обшуку працівниками поліції виявлено та вилучено належний їй наркотичний засіб канабіс.

Під час розслідування встановлено, що вилучена у ОСОБА_4 та надана експертне дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, є наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 430,6 грамів.

Канабіс, згідно зі Списком №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 №770, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Згідно Таблиці № 1 наказу Міністерства Охорони Здоров`я України № 188 від 01.08.2000 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2000 за № 512/4733 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» маса канабісу для притягнення до кримінальної відповідальності становить від 5,00 г.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєному вказаному кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, при обставинах викладених в обвинувальному акті, він повністю відповідають фактичним обставинам скоєному злочині, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованому їй проступку. Щиро розкаявся у вчиненому. Просив суворо його не карати.

Окрім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї провини, її вина у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) також підтверджується об`єктивною сукупністю доказів, зібраних у кримінальному провадженні в ході досудового розслідування, наданих стороною обвинувачення та перевірених в ході судового розгляду, а саме:

- витяг з ЄРДР № 0000065 від 02.05.2024;

- протокол огляду від 03.06.2024 інформації яка знаходиться на флеш - накопичувачу micro SD Card HC 1 марки « Kingston» із серійним номером 31623-С05.А00LF, об`ємом пам`яті 32 Gb, відеозаписів з відеокамери марки «Panasonic» full- HD «HC V260» слідчої дії обшук від 15.05.2024;

- протокол обшуку від 25.05.2024 року

- постанова про визнання матеріального об`єкту (цифрового носія інформації) документом та вирішення питання про забезпечення його зберігання від 03 червня 2024 року;

- постанова про визнання речовим доказом та передачу на зберігання від 15.05.2024, поліетиленокий пакет чорного кольору в середині якого наявні сухі частини рослин зеленого кольору, з морфологічними ознаками рослино роду коноплі, який поміщено до номерного поліетиленового пакету №INZ 3014874; пристрій виготовлений з 2-х відрізків пластикових єдностей, на верхії одного з яких наявний предмет виготовлений з металу із явними нашаруваннями речовини коричневого кольору, який поміщено до номерного поліетиленового пакету №INL 3013859 та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000065 від 02.05.2024;

- квитанція про отримання та зберігання речових доказів два полімерних сейф-пакети №INZ 3014874 та №INZ 3013859 з обєктами дослідження (зі вмістом канабісу масою 430, 6 г та екстракту канабісу масою 0,425 г.), у кримінальному провадженні № 0000065 від 02.05.2024;

- довідка про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000065 від 02.05.2024, висновок експерта від 27.05.2024 №СЕ-19/111-24/30463-НЗПРАП;

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку про те, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість неможливість використання інших доказів.

Крім того, суд також вважає, що надані державним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України , та отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом також встановлено, що надані державним обвинуваченням докази є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченої поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» був запозичений із правової системи загального права (Англія, США та ін.) та активно використовується Європейським судом з прав людини. Скажімо, у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Отже, судом безперечно, тобто відповідно до ст. 17 КПК України - поза розумним сумнівом, встановлено, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто як вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Суд, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р., особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який відповідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, даних про притягнення обвинуваченої до адміністративної відповідальності суду не надано, вдова, має на утриманні неповнолітню дитину, не є особою з інвалідністю, не перебуває під наглядом у лікаря нарколога, та у лікаря психіатра на обліку не перебуває, характеризується за місцем проживання посередньо, вину визнає, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, висловивши щирий жаль з приводу свого вчинку та осудила свою поведінку.

Суд встановив, обставиною, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчинених кримінальних правопорушень, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Також суд враховує, що активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину визнала у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялася, неодноразово висловлювала жаль з приводу вчиненого, критично оцінює свої дії та готова нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з її вини. Також у судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він співпрацював з органами досудового розслідування, що не спростовано стороною обвинувачення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також суспільну небезпеку злочинних діянь, та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Разом з тим, суд також враховує: загальні засади призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості; вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінального правопорушення, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, при цьому не намагаючись нічого спотворити або будь-яким чином перешкоджати проведенню необхідних слідчих дій, надав правдиві свідчення про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке повністю викривають його у вчинені злочину, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, в судовому засіданні неодноразово вибачалася за вчинене, що свідчить про її щире каяття, готовність стати на шлях виправлення підтверджується тим, що вона повністю змінила свої погляди на життя.

З урахуванням наведеного, враховуючи дані про особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінку обвинуваченого, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченого дають підстави суду вважати, що виправлення останньою та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень можливо досягти, призначивши їй покарання у межах установлених санкцією за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В рамках даного кримінального провадження у відношенні обвинуваченої запобіжний захід не обирався. Враховуючи те, що під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходили, а тому підстав відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Цивільний позов даному кримінальному провадженні не заявлений.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. Долю процесуальних витрат, суд вирішує на підставі ст.ст.118-124 КПК України, які підлягають стягненню з обвинуваченого у дохід держави, оскільки витрачені на доведення його вини.

Керуючись ст.ст.7, 100, 368-371, 373, 376, 392, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід, не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/111-24/30463-НЗПРАП від 27.05.2024 в розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 копійок.

Речові докази поліетиленовий пакет чорного кольору в середині якого наявні сухі частини рослин зеленого кольору, з морфологічними ознаками рослино роду коноплі, який поміщено до номерного поліетиленового пакету № INZ 3014874; пристрій виготовлений з 2-х відрізків пластикових ємностей, на верхів`ї одного з яких наявний предмет виготовлений з металу із наявним нашаруванням речовини коричневого кольору, який поміщено до номерного поліетиленового пакету № INZ 3013859 які після проведення експертизи поміщено до двох полімерних сейф-пакети № INZ 3014874 та № INZ 3013859 з об`єктами дослідження (зі вмістом канабісу масою 430, 6 г. та екстракту канабісу масою 0,425 г.) в опечатаному вигляді, на якому містяться пояснювальні написи, передано для зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області для тимчасового зберігання до вирішення питання по суті - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1