Справа № 526/807/24
Провадження № 1-кс/526/119/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

старшого слідчого ОСОБА_3

розглянувши клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000167 від 04.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

04 березня 2023 року до Гадяцького районного суду надійшло клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Миргородського РВП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000167 від 04.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, вказуючи, що 03.03.2024 до ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що 03 березня 2024 року невідома особа чоловічої статі, незаконно заволоділа легковим автомобілем ОСОБА_5 , а саме транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що мало місце в с. Сергіївка, Миргородського району.

04.03.2024 за вказаним фактом СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000167, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.289 КК України.

В ході проведення досудового розслідування даного кримінального правопорушення, було встановлено фактичні дані які вказують на те, що незаконне заволодіння транспортним засобом вчинив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В період з 03.03.2024 по 04.03.2024 слідчим проведено огляд місця події в ході якого було виявлено: 1) легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2) змив та контрольний змив з важіля коробки переміни передач вказаного автомобіля, 3) чохол з рульового керма вказаного автомобіля, 4) нижню частину чохла водійського сидіння вказаного автомобіля, 5) верхню частину чохла водійського сидіння вказаного автомобіля, 6) верхню частину чохла переднього пасажирського сидіння вказаного автомобіля, 7) 6 (шість) папілярних слідів, які вилучені на клейку прозору стрічку та поміщені на аркуш формату А4.

Крім цього, 04.03.2024, в ході затримання в порядку ст.208 КПК України та особистого обшуку ОСОБА_6 , в останнього було виявлено його мобільний телефон марки «Xiomi» моделі «М2006С3MNG» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 .

Таким чином, за вказаних обставин до вилучених речей: 1) мобільного телефону марки «Xiomi» моделі «М2006С3MNG» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , 2) змиву та контрольного змиву з важіля коробки переміни передач автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 3) чохла з рульового керма автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 4) нижньої частини чохла водійського сидіння автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 5) верхньої частини чохла водійського сидіння автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 6) верхньої частини чохла переднього пасажирського сидіння автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 7) 6 (шести) папілярних слідів, які вилучені на клейку прозору стрічку та поміщені на аркуш формату А4, здійснено тимчасовий доступ відповідно до ч.2 ст.168 КПК України.

Вказані вилучені речі є матеріальним об`єктом, які містять відомості та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вказані речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому вони мають значення для розкриття кримінального правопорушення та мають значення речових доказів у даному провадженні.

Зважаючи на вище викладене: 1) мобільний телефон марки «Xiomi» моделі «М2006С3MNG» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , 2) змив та контрольний змив з важіля коробки переміни передач автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 3) чохол з рульового керма автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 4) нижню частину чохла водійського сидіння автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 5) верхню частину чохла водійського сидіння автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 6) верхню частину чохла переднього пасажирського сидіння автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 7) 6 (шість) папілярних слідів, які вилучені на клейку прозору стрічку та поміщені на аркуш формату А4, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України є речовими доказами та відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив накласти на час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження №0000167 від 04.03.2024 арешт на майно вилучене під час проведення огляду та затримання в порядку ст.208 КПК України, а саме на: мобільний телефон марки «Xiomi» моделі «М2006С3MNG» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 (власник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_4 ); змив та контрольний змив з важіля коробки переміни передач автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .; чохол з рульового керма автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 ; нижню частину чохла водійського сидіння автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 ; верхню частину чохла водійського сидіння автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 ; верхню частину чохла переднього пасажирського сидіння автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 ; 6 (шість) папілярних слідів, які вилучені на клейку прозору стрічку та поміщені на аркуш формату А4 (власник потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_5 ).

ОСОБА_7 не заперечував проти накладення арешту на чохли з автомобіля.

ОСОБА_6 просив повернути йому його мобільний телефон.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, слідча суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Судом встановлено, що відомості про дану подію внесені до ЄРДР 04.03.2024 за № 0000167, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

04.03.2024 постановою заступника начальника СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000167 від 04.03.2024 приєднано до провадження речові докази.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя врахував:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000167 від 04.03.2024 року встановлені обставини, які вказують на те, що вилучені 04.03.2024 року чохоли з рульового керма, чохли з водійського та пасажирського сидіння автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154», 6 (шість) папілярних слідів є таким, що збергли на собі сліди кримінального правопорушення і відповідно до ст. 98 КПК України є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідча суддя дослідила зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшла обґрунтованого висновку про те, що накладення арешту на мобільний телефон марки «Xiomi»; змив та контрольний змив з важіля коробки переміни передач автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154», чохол з рульового керма та чохли з водійського та пасажирського сидіння, 6 (шість) папілярних слідів, є необхідним тимчасовим заходом, як такий, що зберіг на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав), не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Приймаючи рішення про арешт майна слідча суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню виконання процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні, оскільки зазначені у клопотанні речі домашнього вжитку відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, тому для прийняття процесуальних рішень та запобіганню знищення чи пошкодження або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на речі, вилучені під час проведення огляду місця події, так як зазначений захід забезпечення кримінального провадження відповідає завданням кримінального судочинства.

Разом з цим, слідча суддя не вбачає правових підстав для накладення арешту на мобільний телефон ОСОБА_6 , оскільки він не має жодного відношення до обставин вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись статтями ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000167 від 04.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України задовольнити частково.

Накласти на час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження №0000167 від 04.03.2024 арешт на майно вилучене під час проведення огляду та затримання в порядку ст.208 КПК України, а саме на:

1) змив та контрольний змив з важіля коробки переміни передач автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

2) чохол з рульового керма автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

3) нижню частину чохла водійського сидіння автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

4) верхню частину чохла водійського сидіння автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

5) верхню частину чохла переднього пасажирського сидіння автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21154» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

6) 6 (шість) папілярних слідів, які вилучені на клейку прозору стрічку та поміщені на аркуш формату А4,

що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Місцем зберігання вилученого майна визначити ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область Миргородський район, м. Гадяч, вул. Гетьманська, 10.

Мобільний телефон марки «Xiomi» моделі «М2006С3MNG» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_4 ).

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год 05 хв 08.03.2024

Слідча суддя: ОСОБА_1