Справа № 464/1740/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/408/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 11 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 ,-

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, задоволено частково клопотання слідчого ВП № 2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборони з 22.00 год. по 06.00 год. залишати квартиру АДРЕСА_1 .

Покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду, у провадженні яких перебуватиме кримінальне провадження;

- не відлучатись з м.Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду, у провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не покидати своє місце проживання квартиру АДРЕСА_1 з 22.00 год. до 06.00 год.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 09 травня 2024 року включно.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу для виконання передано начальнику ВП № 2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області.

Зобов`язано ВП № 2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області відповідно до вимог ч. 4 ст. 181 КПК України негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_7 , до якого застосований домашній арешт і повідомити про це слідчому.

Копію ухвали вручено підозрюваному негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору, начальнику ВП № 2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що прокурором не доведено та не обґрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, та те, що поєднання зазначених даних про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, фактичних обставин справи дають підставу для слідчого судді погодитися із слушними аргументами сторони захисту, також те, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення проти власності, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та можливість суворого покарання, не можуть бути безумовними та самодостатніми підставами для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна братись до уваги у сукупності разом з іншими обставинами.

На вказану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану ухвалу, застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів з визначенням розміру застави - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 грн. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду у провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; не відлучатися із м. Львова, без дозволу слідчого, прокурора, суду у провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; повідомляти слідчого, прокурора, суд, у провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання (перебування), роботи, навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та такою, що не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, відтак підлягає скасуванню.

Зауважує, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину у разі визнання його винним, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, після заволодіння майном потерпілого намагався втекти з місця вчинення злочину. Також є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вказує, що слідчим у клопотанні, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, окрім наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вказано обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість злочину, вік та стан здоров`я.

Стверджує, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів в тому числі домашнього арешту, є неможливим, оскільки у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, такий ним, з високою ймовірністю, може бути порушено.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку захисника та підозрюваного, які заперечили проти апеляційної скарги, вважаючи рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно положень ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Так, розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, з покладенням обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, разом з тим врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у тяжкому злочині, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, його вік (51 рік), стан здоров`я, сімейний стан (одружений), майновий стан (має постійне офіційне місце роботи), має неповнолітню дитину, особу підозрюваного, який раніше несудимий, а також те, що стороною обвинувачення не доведено та не обґрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на наведене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про обрання до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, в апеляційному суді встановлено, що з часу обрання підозрюваному запобіжного заходу, останній жодних дій про які вказує прокурор не вчинив та стороною обвинувачення не подано достатніх доказів, які давали б підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді, щодо того, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення проти власності, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та можливість суворого покарання, не можуть бути безумовними та самодостатніми підставами для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна братись до уваги у сукупності разом з іншими обставинами, відтак застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає недоцільним.

Колегія суддів вважає, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і забезпечить як право підозрюваного на свободу, так і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 11 березня 2024 року, якою застосовано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4