Номер провадження: 11-кп/813/669/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 , діючої в інтересах засудженого ОСОБА_9 та прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2023 року відносно ОСОБА_9 ,

установив

Оскаржуваною ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат ОСОБА_8 та прокурор Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 подали аналогічні апеляційні скарги, в яких просять ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого.

В обґрунтування апеляційних скарг зазначають, що:

- ОСОБА_9 характеризується позитивно, має 4 заохочення та 4 подяки, стягнень не має, працевлаштований, що підтверджується характеристикою;

- засуджений завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи; дбайливо ставиться до майна, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці;

- крім того, ОСОБА_9 приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Творчість», зв`язок із рідними підтримує, позову та аліментів немає, вину визнав, у вчиненому шкодує, має позитивні плани на майбутнє.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз ухвали суду першої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення відповідає приписам наведеної норми кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Частиною третьою ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Як видно з матеріалів справи, засуджений звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, посилаючись на відповідні підстави.

З характеристики на засудженого, яка надана адміністрацією ДУ «Південна виправна колонія (№51)» (а.с. 6-8) вбачається, що 07.04.2021 року Іванівським районним судом Одеської області ОСОБА_9 засуджений за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. 20.07.2021 року вироком Одеського апеляційного суду засуджений за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

ОСОБА_9 характеризується позитивно, має 4 заохочення, стягнень не має, працевлаштований, що підтверджується характеристикою.

Відповідно до приписів ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 вчинив умисний нетяжкий злочин і на день подачі подання відбув 1/2 строку покарання, тобто він має право на звернення з поданням про умовно-дострокове звільнення, відповідно до п.1 ч.3 ст. 81 КК України.

Згідно з приписами ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків.

Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

В апеляційних скаргах захисник та прокурор зазначили, що суд першої інстанції, при постановленні рішення не врахував те, що ОСОБА_9 характеризується позитивно, має 4 заохочення та 4 подяки, стягнень не має, працевлаштований, завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи; дбайливо ставиться до майна, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими вказані доводи апеляційних скарг, оскільки під час апеляційного розгляду вказані обставини підтверджені, крім того, встановлено, що ОСОБА_9 приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Творчість», зв`язок із рідними підтримує, позову та аліментів немає, вину визнав, у вчиненому шкодує, має позитивні плани на майбутнє.

Також, апеляційний суд вважає неправильною позицію суду 1-ої інстанції щодо врахування судимостей ОСОБА_9 із посиланням на те, щосудом двічі засуджений, а саме 24.09.2004 року та 15.10.2010 року звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, проте знов скоював кримінальні правопорушення та врахування цих обставин при розгляді справ, з огляду на наступне.

Судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Отже, посилання в ухвалі суду про необхідність врахування при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання того, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів є неприпустимим.

Вказаний висновок апеляційного суду повністю узгоджується з позицією Верховного суду, викладеною в постанові від 27 вересня 2018 року по справі № 647/1831/15-к (провадження № 51-336 км 17).

Отже, суд апеляційної інстанції, з огляду на положення ст. 6 КВК України, вважає обґрунтованими доводи апеляційних скарг про можливість умовно дострокове звільнення засудженого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, адже з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 , своїм ставленням вчиненого злочину та до режиму відбування покарання, довів своє виправлення.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано відмовив в умовно-достроковому звільненні засудженого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі та не врахував всі обставини, які, на думку колегії суддів, свідчать про реальне виправлення останнього та бажання соціалізуватися у суспільстві.

На час апеляційного розгляду ОСОБА_9 невідбута частина строку покарання складає 7 місяців 29 днів, на який засуджений підлягає зверненню умовно-достроково.

Відповідно до припису п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, а доводи апеляційних скарг є обґрунтованими тому вони підлягають задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали, якою необхідно застосувати відносно ОСОБА_9 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 , діючої в інтересах засудженого ОСОБА_9 та прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2023 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_9 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_9 - задовольнити.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 07.04.2021 року вироком Іванівського районного суду Одеської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. 20.07.2021 року вироком Одеського апеляційного суду засуджений за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнити умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина якого складає 7 місяців 29 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4