Справа № 346/4161/23
Провадження № 1-кп/346/271/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі-головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого: ОСОБА_4 , захисника: ОСОБА_5 , розглядаючи у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000014, в якому ОСОБА_4 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Коломия Івано-Франківської області; громадянин України; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; освіта середня; має двох неповнолітніх дітей; працює без офіційного працевлаштування; середній щомісячний дохід 15000 грн; раніше судимий), обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263 та частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України,

сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення - прокурор: ОСОБА_3 , з боку захисту обвинувачений: ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

На розгляді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження №0000014, в якому ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263 та частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів у строк до 17 березня 2024 року (а.с.106-109), та 08 березня 2024 року продовжено строк тримання під вартою по 06 травня 2024 року.

А 02 травня 2024 року прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на дві місяці, (а.с.201-204).

Тож суд вирішував це питання з ініціативи прокурора.

Позиції учасників провадження.

Позиція прокурора. Обвинувальний акт та зібрані у кримінальному провадженні докази підтверджують наявність обґрунтованої підозри, що обвинувачений вчинив тяжкі злочини, передбачені частиною 2 статті 307 і частиною 1 статті 263 КК України. Наявними є ризики того, що: обвинувачений буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не з`являтись на виклик та вчинити інше кримінальне правопорушення. А юридичною підставою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченому є наявність обґрунтованої підозри та вказані вище ризики, які продовжують існувати

Позиція захисту. Просили зменшити розмір застави до 30 прожиткових мінімумів, якщо суд все таки продовжить запобіжний захід, оскільки ОСОБА_4 хворіє і він не може сплатити її. Також ОСОБА_6 вказав, що йому потрібно лікування стаціонарно.

Оцінка суду.

Положення частини 1 статті 131 КПК України передбачають, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

На підставі ухвали судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 від 01 березня 2024 року у даному кримінальному провадженні призначено судове засідання (а.с.141), яке триває. А отже, з метою досягнення дієвості цього провадження заходи його забезпечення можуть бути застосованими.

Проте суд відзначає, що за положеннями частини 1 статті 177 КПК України метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжного заходу, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (на які вказував прокурор): переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд враховує, що частина 2 статті 177 КПК України вказує на те, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. І ці ризики, в тому числі й те, що вони не зменшились, в силу положень частини 2 статті 183 та частини 3 статті 199 КПК України повинен довести саме прокурор.

З огляду на зміст обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування (в яких вказуються ті процесуальні дії та рішення, які були вчинені і прийняті органом досудового розслідування та прокурором, а також перелік і джерела доказів, якими прокурор обґрунтовує обвинувачення) - а.с.2-6, суд погоджується із тим, що прокурор доводить наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених частиною 1 статті 263 та частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України. Але у подальшому, ця підозра підлягає доведенню прокурором конкретними доказами та може бути спростована стороною захисту, і цю підозру суд не вважає і не розцінює, як доведену вину.

Суд також згоден із тим, що прокурор довів наявність ризику переховування обвинуваченого від суду та перешкоджанню кримінальному провадженню, оскільки ухвалою суду від 24 жовтня 2023 року встановлено те, що обвинувачений після вчинення діянь, в яких його звинувачує прокурор, перестав з`являтись до суду, за місцем проживання не проживав, та причини неявки не повідомляв, хоча дійсно отримав повістку під розписку (а.с.27) у зв`язку із чим було надано дозвіл на його затримання з метою приводу (а.с.59-60). Разом з цим відповідно до рапорту працівника поліції ОСОБА_7 , у ході проведення пошукових заходів а саме під час перевірки по місцю проживання останнього поспілкувавшись із матір`ю ОСОБА_4 , яка не відчинила їм двері повідомила, що вдома його немає, однак працівниками СКП Коломийського РВП було прийнято рішення обійти будинок із тильної сторони з метою недопущення можливої втечі ОСОБА_4 , через вікно квартири другого поверху через добудову під вікном. Обійшовши будинок було виявлено, що ОСОБА_4 , виліз через вікно, вискочив на дах добудови і намагався зіскочити на землю. Після чого ОСОБА_4 , зіскочив на змелю та почав тікати, у зв`язку із чим працівники поліції почали переслідування та затримали ОСОБА_4 , для подальшого конвоювання до Коломийського міськрайонного суду. І цей ризик дійсно продовжує існувати, він не зменшився.

Також суд погоджується із тим, що прокурор довів наявність ризику того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки згідно обвинувального акту він вчинив нові кримінально-карані діяння (які звичайно ще слід довести) під час непогашеної судимості. Разом з цим ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 18 січня 2024 року було звернуто в дохід держави заставу у розмірі 107 360 гривень внесену за ОСОБА_4 через порушення своїх обов`язків, що непрямо, але вказує на ризик того, що ОСОБА_8 може вчиняти інші кримінальні правопорушення. І цей ризик також продовжує існувати.

Однак суд відзначає, що ризик незаконного впливу обвинуваченим на свідків, зважаючи на вказану вище поведінку обвинуваченого, хоча й існує, але суд не вважає його надто імовірним. Також суд зазначає, що ризик переховування від досудового розслідування є неможливим, оскільки досудове розслідування було завершено та справу передано до суду.

Отже суд погоджується із тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину та наявність вказаних ним ризиків, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Однак суд відзначає, що за положеннями частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Проте зважаючи на викладені вище норми закону, і з мотивів вказаних судом вище, суд погоджується із тим, що сама суть всіх інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема: особисте зобов`язання (стаття 179 КПК України), особиста порука (стаття 180 КПК України), застава (стаття 182 КПК України), домашній арешт (стаття 181 КПК України, з урахуванням частини 3 статті 196 КПК України), на даний момент, не зможуть запобігти доведеним прокурором ризикам.

Суд також враховує, що за положеннями пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , як раніше судима особа, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263 та частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, за які передбачено покарання, у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та від шести до десяти років з конфіскацією майна відповідно.

При цьому, на виконання частини 1 статті 178 КПК України суд враховує, що: наявні у сторони обвинувачення докази вчинення обвинуваченим злочину, можуть бути вагомими (хоча, у подальшому, суд ще буде їх оцінювати на предмет достовірності, допустимості та належності, а також їх достатності і взаємозв`язку); йому загрожує покарання у виді позбавлення волі до 10 років; обвинуваченому 38 повних років; громадянин України; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; освіта середня; має двох неповнолітніх дітей яким 9 та 16 років; працює без офіційного працевлаштування; середній щомісячний дохід 15000 грн.; раніше судимий; застосовувались запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою та застави.

Отже, клопотання прокурора у частині продовження до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Оцінка суду щодо застави.

Згідно з частиною 5 статті 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Що з урахуванням того, що з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень, складає від 60560 до 242240 гривень.

Метою застави є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, під умовою звернення цих коштів у дохід держави, в разі невиконання обов`язків (частина 1 статті 182 КПК України); розмір застави не може бути завідомо непомірним для обвинуваченого (частина 4 статті 182 КПК України).

Тож з огляду на це, обвинуваченому слід визначити заставу, але вже у меншому розмірі, зокрема: 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105 980 гривень.

Оцінка суду щодо обов`язків обвинуваченого.

За положеннями частини 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, тоді слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід та зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, передбачених частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Тож зважаючи на те, що прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що існує три ризики; і недостатність для їх запобігання застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, але суд визначив заставу, на обвинуваченого, строком на 2 місяці, слід покласти такі обов`язки:

- прибувати до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за судовим викликом;

- не відлучатися із міста Коломия Івано-Франківської області без дозволу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області;

- повідомляти у письмовому вигляді Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області про необхідність зміни місця проживання та його конкретну адресу;

- утриматись від спілкування будь-якої форми із свідками: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

Отже, керуючись статтями 1-33,36,42,45-47,75-83,84-99,176-186,193-197,276-279,291-293,314-315, 321-367,369-372,376,392-395,532-534 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , на строк: 60 (шістдесят) днів. Строк дії цієї ухвали з 02 травня 2024 року по 30 червня 2024 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу, у розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105 980 (сто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена у будь-який момент як самим обвинуваченим, так і іншими особами (фізичними або юридичними), у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок (отримувач: ТУ ДСА в Івано-Франківській області; рахунок отримувача: НОМЕР_1 ; код отримувача: 26289647; МФО отримувача: 820172; банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ; призначення платежу: застава, ухвала суду у справі №346/4161/23; прізвище, ім`я та по-батькові платника застави, ЄДРПОУ суду: 26534733).

У разі внесення застави, уповноважена службова особа місця тримання ОСОБА_4 під вартою, повинна негайно звільнити його з-під варти та повідомити про це прокурора Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 та Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, строком на два місяці: прибувати до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за судовим викликом; не відлучатися із міста Коломия Івано-Франківської області без дозволу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області; повідомляти у письмовому вигляді Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області про необхідність зміни місця проживання та його конкретну адресу; утриматись від спілкування будь-якої форми із свідками: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, але її оскарження не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 07 травня 2024 року о 08 годині 45 хвилин.

Головуючий суддя : ОСОБА_1