Справа № 163/2695/23
Провадження № 1-кп/170/43/24

У Х В А Л А
20 березня 2024 року смт Шацьк
Шацький районний суд Волинської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.
До початку судового розгляду від захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про передачу на підставі ст. 47 КК обвинуваченого ОСОБА_4 на поруки. Клопотання обґрунтовується тим, що кримінальні правопорушення в яких обвинувачується ОСОБА_4 відносяться до нетяжкого злочину та кримінального проступку, обвинувачений винуватість визнає та щиро кається у вчиненому, працює продавцем ФОП ОСОБА_6 , характеризується за місцем проживання та роботи позитивно, не судимий, тому колектив ФОП ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про передачу йому на поруки ОСОБА_4 , останній не заперечує щодо закриття відносно нього кримінального провадження за даною нереабілітуючою підставою.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав та зазначив, що погоджується на звільнення від кримінальної відповідальності та передачу на поруки колективу ФОП ОСОБА_6 , відповідно до ст. 47 КК.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що відсутні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 47 КК України, оскільки ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які утворюють реальну сукупність.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотання, дійшов до наступних висновків.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені нетяжкого злочину за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК а також кримінального проступку за ч. 4 ст. 358 КК України.
За змістом ст. 47 КК особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки за сукупності таких умов: 1) особа вчинила кримінальне правопорушення вперше; 2) діяння належить до кримінального проступку або нетяжкого злочину; 3) кримінальне правопорушення не є корупційним, пов`язаним з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 4) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, щиро покаялася; 5) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 6) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не заперечує проти закриття кримінального провадження за цією нереабілітуючою підставою.
Відповідно однією з обов`язкових умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК є вчинення вперше кримінального проступку або нетяжкого злочину, крім зазначених вище кримінальних правопорушень.
При цьому особою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше, вважається особа, яка раніше не вчиняла кримінальних правопорушень або раніше вчинила кримінальне правопорушення, яке вже втратило правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного кримінального правопорушення, двох або більше кримінальних правопорушень вказаної вище тяжкості, які утворюють сукупність, не перешкоджає застосуванню положень ст. 47 КК лише за умови, що вони не складають реальної сукупності.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 33 КК якщо особою вчинено два або більше кримінальні правопорушення передбачені різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено, вчинене визнається сукупністю кримінальних правопорушень.
Сукупність кримінальних правопорушень може бути ідеальною та реальною. Ідеальна сукупність виникає, коли особа однією дією вчиняє одночасно два або більше кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачено різними статтями КК. Ознаками ідеальної сукупності є вчинення кримінального правопорушення: а) одним діянням; б) в одному місці; в) одночасно; г) наявність усіх необхідних ознак, передбачених двома чи більше різними статтями КК. Реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями вчинила два або більше кримінальні правопорушення. Кожне з кримінальних правопорушень, які становлять сукупність, кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК.
Отже, виходячи із обвинувачення, яке ставиться у провину ОСОБА_4 , суд доходить висновку про неможливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК, оскільки його обвинуваченого у вчиненні двох окремих кримінальних правопорушень, вчинених в різний час, що свідчить про наявність в інкримінованих йому діяннях ознак саме реальної сукупності кримінальних правопорушень.
За таких обставин у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 слід відмовити.
Керуючись ст. 47 КК, статтями 372, 376 КПК, суд, -
у х в а л и в:
Відповідно ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Суддя /підпис/ ОСОБА_1
Суддя Шацького районного суду Волинської області ОСОБА_1