Справа №712/2266/23
Провадження №1-кп/712/266/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000048 від 07.02.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У період з 07.11.2015 по 22.06.2022 ОСОБА_8 проходив службу в структурних підрозділах Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі - ГУНП в Херсонській області).

У період з 22.07.2020 по 22.06.2022 ОСОБА_8 перебував на посаді поліцейського відділення №1 взводу №1 роти конвойної служби ГУНП в Херсонській області. Наказом начальника ГУНП в Херсонській області від 22.06.2022 № 428о/с ОСОБА_8 звільнено з поліції згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 (зі змінами та доповненнями), до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції України.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сфері охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_8 , як працівник поліції, повинен діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про Національну поліцію», працівник поліції повинен керуватись принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_8 , як працівник поліції, зобов`язаний забезпечувати дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», на працівника поліції, покладено, серед іншого, обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; тощо.

У відповідності до Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №877, Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, поліцейський має дотримуватись Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; тощо.

Частиною 5 розділу І, частиною 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, визначено, що поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема верховенства права, дотримання прав і свобод людини, законності, справедливості, неупередженості та рівності, тощо, та зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами, поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя, на повагу до гідності, на свободу та особисту недоторканність, інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України, виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати, тощо.

Під час складання Присяги працівника поліції ОСОБА_8 заприсягнув вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Поліцейський, керуючись Присягою, відповідно до службових обов`язків, дотримуючись честі і гідності, бере на себе певні моральні зобов`язання, а саме бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Окрім того, 24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН увійшли Союз Радянських Соціалістичних Республік (правонаступником якого з 1991 року є російська федерація), Українська Радянська Соціалістична Республіка (правонаступницею якої з 1991 року є Україна) та ще 49 держав-засновниць, а згодом до вказаної міжнародної організації прийняті інші держави світу.

Відповідно до ч.4 ст.2 Статуту ООН всі члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування проти територіальної недоторканості або політичної незалежності будь-якої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1965 «Про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про убезпечення їх незалежності і суверенітету» закріплено, що держави не мають права втручатися прямо чи опосередковано з якої б то не було причини у внутрішні та зовнішні справи іншої держави.

Кожна держава має невід`ємне право обирати свою політичну, економічну, соціальну та культурну систему без втручання в будь-якій формі з боку будь-якої іншої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 «Про неприпустимість інтервенції і втручання у внутрішні справи держав» закріплено, що держави не мають права здійснювати інтервенцію або втручання в будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні чи зовнішні справи інших держав.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 24.10.1970 «Про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН» закріплено принцип, згідно з яким держави утримуються в своїх міжнародних відносинах від силових погроз або застосування сили, як проти територіальної цілісності або політичної незалежності будь-якої держави так і будь-яким іншим чином несумісним з цілями ООН. Така загроза силою або її застосування є порушенням міжнародного права і Статут ООН.

Кожна держава зобов`язана утримуватися від загрози силою або її застосування з метою порушення існуючих міжнародних кордонів іншої держави або у якості засобу вирішення міжнародних суперечок, в тому числі територіальних суперечок, і питань, що стосуються державних кордонів.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України.

Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканою.

Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 російською федерацією.

31.05.1997 відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки та співробітництва в Європі укладено Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 № 13/98-ВР та Федеральним Законом російської федерації від 02.03.1999 № 42-ФЗ).

Відповідно до ст.ст. 2-3 зазначеного Договору російська федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих кордонів між Україною та російською федерацією та розбудову відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, незастосування сили або загрози силою, невтручання у внутрішні справи.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканою.

При цьому, статтею 69 Конституції України визначено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Відповідно до ст.71 Конституції України вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Виборцям гарантується вільне волевиявлення.

Водночас, статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

В порушення вищевказаних умов міжнародних договорів та ігноруючи положення Конституції України, 24.02.2022 вище політичне та військове командування російської федерації розпочало агресію та вторгнення до суверенних кордонів України.

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України.

За результатами воєнних дій, збройними силами російської федерації починаючи з березня 2022 року до цього часу російською федерацією тимчасово окуповано територію Херсонської області

Так, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (в редакції від 25.04.2022) «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року» Бериславський район (Бериславська міська територіальна громада; Борозенська сільська територіальна громада; Великоолександрівська селищна територіальна громада; Високопільська селищна територіальна громада; Калинівська селищна територіальна громада; Кочубеївська сільська територіальна громада; Милівська сільська територіальна громада; Нововоронцовська селищна територіальна громада; Новоолександрівська сільська територіальна громада; Новорайська сільська територіальна громада; Тягинська сільська територіальна громада); Генічеський район (Генічеська міська територіальна громада; Іванівська селищна територіальна громада; Нижньосірогозька селищна територіальна громада; Новотроїцька селищна територіальна громада); Каховський район (Асканія-Нова селищна територіальна громада; Великолепетиська селищна територіальна громада; Верхньорогачицька селищна територіальна громада; Горностаївська селищна територіальна громада; Зеленопідська сільська територіальна громада; Каховська міська територіальна громада; Костянтинівська сільська територіальна громада; Любимівська селищна територіальна громада; Новокаховська міська територіальна громада; Присиваська сільська територіальна громада; Рубанівська сільська територіальна громада; Тавричанська сільська територіальна громада; Таврійська міська територіальна громада; Хрестівська сільська територіальна громада; Чаплинська селищна територіальна громада); Скадовський район (Бехтерська сільська територіальна громада; Голопристанська міська територіальна громада; Долматівська сільська територіальна громада; Каланчацька селищна територіальна громада; Лазурненська селищна територіальна громада; Мирненська селищна територіальна громада; Новомиколаївська сільська територіальна громада; Скадовська міська територіальна громада; Чулаківська сільська територіальна громада); Херсонський район (Білозерська селищна територіальна громада; Великокопанівська сільська територіальна громада; Виноградівська сільська територіальна громада; Дар`ївська сільська територіальна громада; Музиківська сільська територіальна громада; Олешківська міська територіальна громада; Станіславська сільська територіальна громада; Херсонська міська територіальна громада; Чорнобаївська сільська територіальна громада; Ювілейна сільська територіальна громада) Херсонської області віднесені до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Представниками російської федерації на тимчасово окупованій території Херсонської області в березні 2022 року створено підпорядковану, керовану та фінансовану російській федерації окупаційну адміністрацію, в яку входили органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України. При цьому, представники підконтрольних російській федерації самопроголошених органів узурпували виконання владних функцій держави на тимчасово окупованій території Херсонської області, здійснювали підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, у тому числі із числа громадян України, які на той час перебували на вказаній тимчасово окупованій території. Кінцевою метою окупаційних органів, є інтеграція та подальше незаконне включення захопленої частини суверенної держави Україна до складу російської федерації.

У той же час, у невстановлений досудовим розслідуванням час представниками держави-агресора на тимчасово окупованій території Херсонської області, серед іншого, створено не передбачений законодавством України правоохоронний орган, так зване « главное управление министерства внутрених дел херсонской области », на який останніми покладено обов`язок здійснювати протиправні функції з захисту окупаційної влади російської федерації, у тому числі наданні всілякої допомоги збройним формуванням російської федерації, обмеження конституційних прав громадян України, протидіяти діючій владі України, Збройним Силам України та правоохоронним органам України, захищати інтереси представників влади російської федерації, зокрема з питань утримання захопленої території Херсонської міської області, та розпочато набір кадрів до вказаного органу.

Так, ОСОБА_8 , не погоджуючись з політикою чинної влади в Україні та підтримуючи входження тимчасово окупованих територій України до складу російської федерації, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 30.05.2022, з метою увійти в коло довіри представників окупаційної адміністрації для подальшого незаконного працевлаштування в лавах так званих правоохоронних органів російської федерації, перебуваючи у м. Херсон, прийняв рішення сприяти окупаційній адміністрації та виконувати їх злочинні накази.

З цією метою, ОСОБА_8 , будучи обізнаними про факт ведення російською федерацією агресивної війни проти України, невизнання вказаною державою поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території України, у тому числі Херсонської області, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які за результатом їх реалізації завдадуть шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності України, перебуваючи у м.Херсон (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) добровільно погодився на пропозицію невстановлених осіб, які входили до складу так званої «Херсонской военно-гражданской администрации российской федерации», зайняти посаду у незаконному правоохоронному органі так званому « главное управление министерства внутрених дел Херсонской области », у зв`язку з чим, представниками вказаного незаконного правоохоронного органу видано «приказ №4 л/с от 30.05.2022 гу мвд херсонськой области», яким ОСОБА_8 призначено на посаду «исполняющего обязанности инспектора батальона патрульно-постовой службы гу мвд херсонской области », присвоєно спеціальне звання незаконного правоохоронного органу «старший сержант полиции», та, в подальшому, 12.07.2022 відповідно до «приказа №19 л/с гу мвд херсонской области» ОСОБА_8 було переведено на посаду «командира взвода батальона патрульно-постовой службы гу мвд херсонской области», та з моменту призначення на посаду в незаконному правоохоронному органі, виконує вказівки окупаційної адміністрації, спрямовані на встановлення та утвердження тимчасової окупації державою-агресором частини території України.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, а саме: добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Згідно ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.07.2023 кримінальне провадження №0000048 від 07.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, здійснюється за відсутності обвинуваченого (in absentia), в порядку спеціального судового провадження.

Відповідно до ст.374 КПК України, суд переконався, що стороною обвинувачення, під час здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження (in absentia) були використані всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Згідно вимог КПК України, обвинувачений ОСОБА_8 про час та дату, місце проведення всіх судових засідань повідомлявся у передбачений законом спосіб, через опублікування виклику у газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Соснівського районного суду м. Черкаси.

У той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_8 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Водночас, це кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Черкаській області.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати у нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення.

Захисник у судовому засіданні, реалізуючи право обвинуваченого на захист, висловив свою позицію з приводу пред`явленого обвинувачення. На думку захисника, у кримінальному провадженні не була почута позицію обвинуваченого, насьогодні суду не відомі обставини, що спонукали ОСОБА_8 вчинити інкриміноване кримінальне правопорушення. Захисник вказує, що такі обставини могли бути враховані судом як пом`якшуючі обставини. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням позитивної характеристики обвинуваченого, захисник просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк 12 років, з позбавленням права обіймати певні посади, без позбавлення спеціального звання «старший сержант поліції»

Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами, які є належними, допустимими, достатніми та узгоджуються між собою:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.02.2023, згідно з яким до реєстру внесено відомості про кримінальне провадження №0000048 за ч.7 ст.111-1 КК України: «ряд громадян України добровільно зайняли посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території Херсонської області, зокрема, поліції, пенітенціарній та податковій служб окупаційної влади»;

- протоколом огляду від 17.08.2022, відповідно до якого оперуповноваженим третього оперативного відділу (з дислокацією у м.Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_10 було здійснено огляд сайту «Миротворець», що знаходиться за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_5 . В ході огляду сайту «Миротворець» було задано параметри пошуку- « ОСОБА_8 », після чого було відкрито посилання на вказану людину. Згідно наявної інформації, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, моб.тел НОМЕР_1 , значиться як «пособник російсько-фашистських захватчиків і терористів, співучасник злочинів російської влади проти України і її громадян; добровільно пішов на співпрацю з агресором - співробітник окупаційної поліції». Після огляду вказаної сторінки було створено та роздруковані знімки екрану, які долучені до протоколу огляду;

- копією протоколу огляду речей від 06.10.2022, згідно з яким оглянуто три оптичних диски, та інформацію, що міститься на них, та встановлено, зокрема, файл містить дані по номеру мобільного телефону НОМЕР_1 (належить ОСОБА_8 ), який за період з 24.02.2022 по травень 2022 року знаходився в межах окупованої Херсонської області, а саме: в м. Херсон;

- копією протоколу огляду інтернет-ресурсу від 04.10.2022, згідно з яким оглянуто сайт Верховної Ради України, здійснено пошук наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 липня 2022 року»;

- копією рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС відділу оперативних розробок Херсонського управління Департаменту внутрішньої безпеки НПУ капітана поліції ОСОБА_11 від 12.01.2023, згідно з яким в ході виконання доручення достовірно встановлено, зокрема, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колишній поліцейський відділення №1 взводу №1 роти конвойної служби ГУНП в Херсонській області (до 22.06.2022), старший сержант поліції, в ОВС з 2002 року; 30.05.2022 ОСОБА_8 , будучи працівником Національної поліції України, був відповідно до «приказу №4 л/с ГУ МВД Херсонской области» призначений на посаду «исполняющего обязаности инспектора батальйона патрульно-постовой службы Главного управления МВД Херсонской области », йому було присвоєно спеціальне звання незаконного органу «старший сержант полиции». Після чого, 12.07.2022 відповідно до «приказу №19 л/с ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_8 був переведений на посаду «командира взвода батальйона патрульно-постовой службы Главного управления МВД Херсонской области », на якій він працює. У своїй діяльності ОСОБА_8 використовує мобільний телефон НОМЕР_3 . На теперішній час перебуває на окупованій території Херсонської області;

- копією протоколу про огляд та вилучення документів від 24.01.2023 з описом, відповідно до якого у присутності та за участю заступника начальника Управління поліції охорони в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_12 , проведено огляд та вилучено оригінали документів, в яких містяться відомості на підтвердження фактів вчинення колабораційної діяльності осіб, серед яких є ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження №0000052 від 01.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, а саме: «прикази (выписки) №4 л/с от 30.05.2022 та №19 л/с от 01.07.2022 главного управления мвд херсонской области» з печаткою про призначення ОСОБА_8 , копії рапортів ОСОБА_8 від 25.06.2022, 31.06.2022, 27.07.2022, 30.07.2022, 08.08.2022 на 5 арк.;

- копією «приказа (выписки) №4 л/с от 30.05.2022 гу мвд херсонськой области», яким ОСОБА_8 призначено на посаду «исполняющего обязанности инспектора батальона патрульно-постовой службы гу мвд херсонской области », присвоєно спеціальне звання «старший сержант полиции»; копією «приказа (выписки) №19 л/с гу мвд херсонской области» ОСОБА_8 було переведено на посаду «командира взвода батальона патрульно-постовой службы гу мвд херсонской области»;

- копією постанови Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 31.01.2023 про визнання документів в якості речових доказів, відповідно до якої визнано речовими доказами документи, зокрема: «прикази (выпыски) №4 л/с от 30.05.2022 та №19 л/с от 12.07.2022 главного управления мвд херсонской области» з печаткою про призначення ОСОБА_8 ;

- копією документів особової справи ОСОБА_8 , а саме: копія Послужного списку ОСОБА_8 , копії анкет, автобіографій, копії характеристик, Присяги на вірність Українському народові, паспорту громадянина України з довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, свідоцтва про шлюб;

- копією витягу з наказу ГУНП в Херсонській області від 22.07.2020 №11 о/с «Про особовий склад» про призначення ОСОБА_13 на посаду поліцейського відділення №1 взводу №1 роти конвойної служби ГУНП; копії витягу з наказу ГУНП в Херсонській області від 22.06.2022 №428 о/с «Про особовий склад», згідно з яким ОСОБА_8 звільнено зі служби у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію України»;

- даними «выписки из Единого государственного реестра юридических лиц» від 08.02.2023, відповідно до якої «главное управление министерства внутренних дел херсонской области» є органом рф;

- показами свідка ОСОБА_14 , допитаного відповідно до вимог ст.225 КПК України (згідно ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси ОСОБА_15 від 29.09.2022, з оптичним диском від 29.09.2022), відповідно до яких ОСОБА_14 у 2002 - 2009 роках працював в Суворівському відділі міліції м. Херсона, де займав посаду заступника начальника слідчого відділу. З 2009 року по теперішній час займається юридичною практикою, та постійно співпрацює з працівниками поліції та пенітенціарної служби. Після звільнення з поліції, ОСОБА_14 продовжував підтримувати тісні відносини з правоохоронцями. З 24.02.2022 по 23.06.2022 ОСОБА_14 перебував в м. Херсоні, де збирав інформацію відносно працівників правоохоронних органів, які перейшли на бік ворога, та влаштувались до окупаційних правоохоронних органів. Крім того, він отримував завдання співробітників українських спецслужб, інформацію про що може розголошувати. Так, під час такої діяльності ОСОБА_14 стало відомо про факт роботи в окупаційних правоохоронних органах ряду осіб, в т.ч. ОСОБА_8 , в чому переконався особисто після відвідування установ правоохоронних органів Херсона, в яких знаходяться окупаційні псевдоправоохоронні органи. Зокрема, ОСОБА_8 бачив разом з ОСОБА_16 у м.Херсоні під час однієї із зустрічей із ОСОБА_17 . Вказані особи представились як колеги ОСОБА_18 . Свідок знає, що ОСОБА_8 працював раніше в УМВС, проте не пам`ятає його саме в той період;

- показами свідка ОСОБА_19 , допитаного відповідно до вимог ст.225 КПК України (згідно ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси ОСОБА_20 від 03.10.2022, з оптичним диском від 03.10.2022), відповідно до яких він проживає у м. Херсон протягом останніх 15 років та має уже багато товаришів із числа співробітників правоохоронних органів. Вказані зв`язки з`явилися у нього через сусідів, знайомих, підприємців. З 24.02.2022 він був у м. Херсоні, де неодноразово виконував різні завдання та прохання співробітників спецслужб, особи яких він не може розкривати. ОСОБА_19 досить часто відвідував окупаційні правоохоронні органи ніби-то для вирішення різних питань інших жителів Херсону. Під час відвідування здійснював візуальне спостереження без проведення відеозаписів. Ним було зібрано інформацію на осіб, яких він особисто бачив на роботі в правоохоронних органах окупаційного Херсону. Свідок бачив ОСОБА_8 разом з ОСОБА_16 у м. Херсоні під час однієї із зустрічей із ОСОБА_21 . Вказані особи представились як колеги ОСОБА_18 . Знає, що він робив раніше в УМВС.

Судом під час судового розгляду згідно з положеннями ч.11 ст.615 КПК України використані як докази та досліджені показання свідка ОСОБА_22 , надані ним 11.01.2023 під час досудового розслідування та зафіксовані засобами відеофіксації. Так, відтворенням відеозапису допиту цього свідка встановлено, що ОСОБА_22 під час допиту повідомив оперуповноваженому, що він працює в поліції особливого призначення ГУНП в Херсонській області з 2015 року; до йогообов`язків входило охорона публічного порядку, боротьба з тероризмом. В травні 2022 року в окупації в місті Херсон, на ринку він випадково зустрів колишнього співробітника ОСОБА_23 , який запропонував йому працювати на російську поліцію, на що ОСОБА_22 відмовився. Також, свідок показав, що ОСОБА_8 це колишній співробітник ГУНП в Херсонській області; ОСОБА_22 разом з ОСОБА_8 починав працювати в ППС, а потім перейшли до РПОП і разом працювали в одному підрозділі. Свідок чув, що ОСОБА_8 працює на російську поліцію, займає посаду в ППС; після деокупації Херсона ОСОБА_8 виїхав з міста.

Крім того, відповідно до положень ч.11 ст.615 КПК України судом досліджені та використані як докази показання свідка ОСОБА_24 , надані ним 11.01.2023 під час досудового розслідування та зафіксовані засобами відеофіксації. Так, відтворенням відеозапису допиту цього свідка встановлено, що ОСОБА_24 працює в поліції особливого призначення ГУНП в Херсонській області з 2015 року; до його обов`язків входило охорона публічного порядку і безпеки, боротьба з тероризмом, сепаратизмом. Свідок показав, що до всіх подій ОСОБА_8 працював в їхньому підрозділі, після чого ОСОБА_8 був переведений, ніби, потім в конвої служив. ОСОБА_24 зазначив, що ОСОБА_8 перейшов на сторону окупаційної поліції, там працює командиром ППС. Востаннє свідок бачив ОСОБА_8 під час окупації на колишній їхній базі, на території підрозділу ( АДРЕСА_2 ), коли прийшов забрати свої особисті речі. В цей час ОСОБА_8 знаходився на базі, та сказав, що вони вже працюють і це їхня база, тобто, він вже виконував функції російського поліцейського в окупаційній поліції. ОСОБА_24 вказав, що йому не відомо яку посаду займав ОСОБА_8 , відомо, що десь в ППС.

Також, відповідно до положень ч.11 ст.615 КПК України судом досліджені та використані як докази показання свідка ОСОБА_12 , надані ним 31.01.2023 під час досудового розслідування та зафіксовані засобами відеофіксації. Так, відтворенням відеозапису допиту цього свідка встановлено, що ОСОБА_12 працює заступником начальника Управління поліції охорони в Херсонській області (далі - УПО). За адресою м.Херсон, вул.Молодіжна, будинок 6, знаходилось Управління поліції охорони в Херсонській області. 18.03.2022 частина працівників УПО покинула це місце, інші працівники залишились та працювали на постійній основі на окупаційну владу рф. 12.11.2022 поліція охорони повернулась, приміщення було частково зруйновано та під час обходу виявили значну кількість документів відділу або управління російської поліції. Виходячи з цього вони зрозуміли, що там знаходилась окупаційна поліція, про що доповіли в різні структури. Після чого до управління почали приїжджати працівники цих структур та здійснювали вилучення цих документів окупаційної поліції.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими та неналежними.

Розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч.7 ст.111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

ОСОБА_8 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , у відповідності до ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції встановленої ч.7 ст.111-1 КК України, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, із застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст.54 КК України засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

З огляду на обставини кримінальної справи, характер дій обвинуваченого та його особу, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення спеціального звання «старший сержант поліції».

Початок строку відбування основного покарання ОСОБА_8 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років, та з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_8 спеціального звання «старший сержант поліції».

Строк відбування основного покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_8 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

- копії «приказа (выписки) №4 л/с от 30.05.2022 гу мвд херсонськой области», копії «приказа (выписки) №19 л/с от 12.07.2022 главного управления мвд Херсонской области», копії рапортів ОСОБА_8 від 25.06.2022, 31.06.2022, 27.07.2022, 30.07.2022, 08.08.2022 на 5 арк, які приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Виконання вироку в частині затримання покласти на Херсонське управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.

Суддя ОСОБА_1