Справа №295/4018/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 від 22.08.2022 про закриття кримінального провадження № 0001811 від 12.03.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 1367, ч. 3 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18.03.2024 до суду надійшла указана скарга, в якій заявник просить: 1) скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 від 22.08.2022 про закриття кримінального провадження № 0001811 від 12.03.2016 за відсутністю в діянні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 1367, ч. 3 ст. 382 КК України; 2) матеріали кримінального провадження направити прокурору Житомирської обласної прокуратури для організації належного досудового розслідування; 3) винести окрему ухвалу та направити її керівнику ДБР та Генеральному прокурору для відповідного рерагування на такі тривалі порушення законодавства, внаслідок чого скоро майже десятиліття буде прооводитися слідство у цьому провадженні. У скарзі заявник посилається на недотримання вимог закону щодо всебічності, повноти і неупередженості під час досудового розслідування.

Як зазначено в скарзі, лише орієнтовно 8-9 березня 2024 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження заявнику стало відомо про закриття кримінального провадження та раніше копію оскаржуваної постанови він не отримував, через що 10-денний строк на її оскарження він не пропустив.

У судовому засіданні заявник та його представник вимоги скарги підтримали з викладених у скарзі підстав.

Слідчий у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Проте відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши заявника та його представника, дослідивши письмові матеріали скарги, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавача, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті. Зокрема, згідно п. 2 цієї статті у разі встановленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За положеннями ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Житомирській області перебувало кримінальне провадження № 0000024 за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах фізичними особами-підприємцями ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

За наслідками проведення зазначеного кримінального провадження 12.03.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України, за фактом втрати речових доказів у кримінальному провадженні № 0000024. Кримінальне провадження зареєстроване за номером 0001811.

Постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 від 22.08.2022 кримінальне провадження № 0001811 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України за відсутністю в діянні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 1367, ч. 3 ст. 382 КК України.

Втім слідчий, яким здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні, не виконавши вимог ст. ст. 9, 91 КПК України щодо всебічності, повноти дослідження всіх обставин кримінального провадження, не встановив всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, передчасно прийняв процесуальне рішення про закриття кримінального провадження.

Як убачається із змісту постанови, слідчим не встановлено розміру матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_3 внаслідок неповернення частини тютюнових виробів, вилучених у нього як речових доказів у кримінальному провадженні № 0000024.

При цьому, слідчим не досліджувалося питання дотримання слідчим у кримінальному провадженні № 0000024 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010, стосовно вилучених у ОСОБА_3 під час обшуку тютюнових виробів, у тому числі частина з яких не була йому повернута, а також наявності в діях слідчого у зв`язку з цим складу кримінального правопорушення.

Окрім того, в постанові не зазначено мотивів, з яких виходив слідчий, встановивши відсутність у діянні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Необхідно зауважити, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

За таких обставин проведене слідчим досудове розслідування в кримінальному провадженні за ознаками вказаного кримінального правопорушення не можна вважати таким, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а отже, процесуальне рішення про закриття провадження є передчасним і підлягає скасуванню.

Поряд із тим, у частині вимог скарги про винесення окремої ухвали та направлення її керівнику ДБР і Генеральному прокурору для відповідного рерагування на такі тривалі порушення законодавства, необхідно зауважити, що КПК 2012 року не передбачає такого виду судового рішення як окрема ухвала суду. Тому в цій частині заявлених у скарзі вимог слідий суддя вважає їх такими, що не грунтуються на нормах закону та відмовляє в їх задоволенні.

Керуючись ст. ст. 2, 91, 94, 303, 306, 307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 від 22.08.2022 про закриття кримінального провадження № 0001811 від 12.03.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 1367, ч. 3 ст. 382 КК України.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1