печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6240/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.10.2023, у рамках кримінального провадження №0000106 від 30.01.2023, -

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.10.2023 у справі № 757/46534/23-к, а саме на: грошові кошти у розмірі 7 100 (сім тисяч сто) доларів США; чотири сім-картки та дві упаковки від сім-карт «Vodafone»; Ipad у чохлі чорного кольору; мобільний телефон Iphone 6S з сім-картою із номером НОМЕР_1 , у чохлі темно-зеленого кольору; Мобільний телефон Iphone 12 з сім-картою, номер НОМЕР_2 , у чохлі зеленого кольору; мобільний телефон Iphone 7 у чохлі чорного кольору; мобільний телефон Iphone 14 pro з сім-картою НОМЕР_3 , у чохлі фіолетового кольору; мобільний телефон Samsung Galaxy із сім-картою НОМЕР_4 .

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, адвокат вказує, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження минула потреба.

У судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про розгляд провадження повідомлялись у встановленому кримінально-процесуальним законодавством порядку. На адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про розгляд клопотання у його відсутність вимоги підтримує. Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , подав клопотання у якому не заперечує проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000106 від 30.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 332 КК України.

В рамках наведеного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.10.2023 у справі №757/46534/23-к накладено арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено 12.10.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: паспорт громадянина російської федерації на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; грошові кошти у розмірі 7100 (сім тисяч сто) доларів США; грошові кошти у розмірі 850 російських рублів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, та відсутніми ризиками які слугували підставами для накладення арешту на майно, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи вказане, підстав вважати, що існує правова підстава для подальшого арешту майна спростовується, а також те, що орган досудового розслідування не заперечує проти скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявниці належним їй майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.

Поряд з цим, не підлягають задоволенню вимоги щодо скасування арешту накладеного на чотири сім-картки та дві упаковки від сім-карт «Vodafone»; Ipad у чохлі чорного кольору; мобільний телефон Iphone 6S з сім-картою із номером НОМЕР_1 , у чохлі темно-зеленого кольору; мобільний телефон Iphone 12 з сім-картою, номер НОМЕР_2 , у чохлі зеленого кольору; Мобільний телефон Iphone 7 у чохлі чорного кольору; мобільний телефон Iphone 14 pro з сім-картою НОМЕР_3 , у чохлі фіолетового кольору; мобільний телефон Samsung Galaxy із сім-картою НОМЕР_4 , оскільки арешт на дане майно не накладено.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.10.2023, у рамках кримінального провадження №0000106 від 30.01.2023 - задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.10.2023 у справі № 757/46534/23-к, на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено 12.10.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у розмірі 7100 (сім тисяч сто) доларів США.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1