Справа №276/1433/23
Провадження №1-кп/293/91/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі судових засідань в смт Черняхові за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 26.04.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Катеринівка, Володарсько-Волинського району, Житомирської області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

30 січня 2023 року Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області в приміщенні суду за адресою вул.Героїв України, 1 смт Хорошів Житомирського району Житомирської області проводилось відкрите судове засідання у справі №276/109/22 за обвинуваченням ОСОБА_4 у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України.

Під час судового засідання 30.01.2023 о 16 год. 32 хв. свідок ОСОБА_3 будучи попередженою головуючим суддею про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивого показання за ст.384 КК України, діючи умисно надана суду завідомо неправдиві показання, поєднані зі штучним створенням доказів невинуватості ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України, які суперечили фактичним обставинам справи.

Зокрема в судовому засіданні ОСОБА_3 повідомила, що 28.07.2021 близько 19 год. 00 хв. вона перебувала на території домоволодіння ОСОБА_4 , яке розташоване по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 вказала, що саме в цей час, та перебуваючи у вказаному місці поблизу криниці на території указаного домоволодіння, вона бачила як ОСОБА_5 , перебуваючи на дорозі, спровокувала конфлікт із ОСОБА_4 , який переріс у бійку, в ході якої вона впала на ОСОБА_4 , в цей час до них підійшов ОСОБА_6 та став бити ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_3 ствердила, що бачила як ОСОБА_4 не наносила тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та будь-які тілесні ушкодження у останньої відсутні.

Разом з тим, наведені показання не відповідають дійсності, оскільки свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказали, що бачили ОСОБА_3 28.07.2021 близько 19 год. 00 хв. за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_5 в результаті бійки із ОСОБА_4 отримала легкі тілесні ушкодження.

Крім того, 12.01.2021 будучи повідомленою про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України у кримінальному провадженні № 0000066 за ч.1 ст.125 КК України та допитана як свідок ОСОБА_3 повідомила, що лише чула обставини сварки між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Своїми умисними діями, які полягають у наданні як свідком завідомо неправдивих показань в суді ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.384 КК України.

Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, надійшов до суду з угодою про визнання винуватості укладеною 31.07.2023 між прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваною ОСОБА_3 з участю захисника ОСОБА_10 .

Однак, в судовому засіданні 20.02.2024 прокурор просив не розглядати угоду про визнання винуватості, та заявив клопотання про проведення судового засідання в спрощеному провадженні, про що подав відповідне письмове клопотання. Також прокурор подав до суду заяву ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні та матеріали кримінального провадження №0000041 відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Зі змісту заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_10 , слідує, що ОСОБА_3 повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та надала свою згоду на розгляд обвинувального акта без її участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Під час досудового розслідування підозрювана ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 384 КК України, як завідомо неправдиве показання свідка в суді.

Відповідно до вимог ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.384 КК України є кримінальним проступком.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

ІІ. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком; наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують; дані про особу обвинуваченої, яка є особою пенсійного віку, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі N1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засудженої та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженої важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.384 КК України. Суд вважає, що дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

ІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлений.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не застосовувався та підстав передбачених ст. 177, 178 КПК України для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не убачає.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст.302, 368-371, 373-374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: DVD-R диск із відео записом від 30.01.2021, який зберігається при матеріалах справи - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу її зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Головуюча суддя ОСОБА_1