ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/497/24 Справа № 696/846/22 Категорія: ч. 1 ст. 263 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2 .

УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

30 травня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційні скарги начальника Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 на вирок Кам`янського райсуду Черкаської обл. від 17.04.2024 р., -

В С Т А Н О В И В:

Цим вироком ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 2631 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України 3 місяці арешту;

- за ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 2631 КК України 5 років позбавлення волі.

Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначено відповідно до ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 5 років позбавлення волі.

Вирок Смілянського міськрайсуду Черкаської області від 11.04.2023 р. вирішено виконувати самостійно.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у даному провадженні не обирався. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі ст. ст. 20, 93, 94 КК України, ч. 2 ст. 504 КПК України застосовано до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Стягнуто із ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертиз: експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 943 грн. 90 коп.; експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 755 грн. 12 коп.; судово-балістичної експертизи в сумі 1132 грн. 68 коп.

Питання про речові докази судом вирішені відповідно до вимог КПК України.

На зазначений вирок начальник Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначити ОСОБА_5 покарання за: ч. 1 ст. 309 КК України штраф дві тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.; ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі; ч. 2 ст. 2631 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 5 років.

У решті вирок стосовно ОСОБА_5 залишити без змін.

Під час апеляційного розгляду дослідити матеріали, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 .

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень апелянт вважає, що даний вирок підлягає зміні. Так, санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк (в редакції Закону України № 3342-ІХ від 23.08.2023 р.), який набрав чинності 28.03.2024 р.

Відповідно до ст. 60 КК України покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років.

Однак, вказані норми Закону про кримінальну відповідальність України судом першої інстанції при призначенні покарання не дотримано, оскільки ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України призначено покарання у виді 3 місяців арешту, яке не передбачене санкцією цієї статті та може бути застосовано тільки до військовослужбовця, яким не є ОСОБА_5 .

Згідно ч. 3 ст. 5 КК України покарання у виді арешту, як таке, що має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, не можливо застосувати, так як санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до п`яти років.

Покарання у виді пробаційного нагляду відповідно до ст. 72 КК України є м`якішим покаранням аніж арешт.

Натомість суд першої інстанції зазначені вимоги закону не врахував всупереч ч. 1 ст. 309 КК України та ч. 1 ст. 60 КК України призначив ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту, оскільки у даному випадку повинен був призначити інший вид покарання.

Не погоджуючись із вказаним вироком в частині призначеного покарання, захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити та призначити обвинуваченому за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн.; за ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн.; за ч. 2 ст. 2631 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 17017 грн. Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначити відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі однієї тисячі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 17017 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуваний вирок суду є незаконним та таким, який підлягає зміні, з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягнуло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Суд не зазначив у вироку таку обставину, яка пом`якшує покарання, як вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, а саме перебування ОСОБА_5 в пригніченому (стресовому) стані внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України та боязню останнього за своє життя та здоров`я, а також життя та здоров`я своїх близьких.

Крім цього, призначаючи покарання суд фактично не врахував стан здоров`я обвинуваченого, який є обмежено осудною особою та не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії ї керувати ними, також сімейний стан ОСОБА_5 та його позитивну характеристику. Перелічені вище обставини суд міг врахувати як пом`якшуючі обставини покарання, але не врахував.

В даному випадку суд, за наявності кількох згаданих вище обставин, на підставі положень ч. 1 ст. 69 КК України не перейшов до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що потягнуло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Перевіркою матеріалів встановлено, що апеляційні скарги подані з дотриманням встановленого порядку та строку, передбаченого ст. 395 КПК України, та відповідають вимогам ст. 396 КПК України.

Підстав для повернення апеляційних скарг та відмови у відкритті апеляційного провадження, згідно ст. 399 КПК України, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 398, 401 та 402 КПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами начальника Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 на вирок Кам`янського райсуду Черкаської обл. від 17.04.2024 р. стосовно ОСОБА_5 .

Надіслати копії ухвали про відкриття апеляційного провадження учасникам судового провадження разом з копіями апеляційних скарг, інформацію про права та обов`язки.

Встановити строк до 28.06.2024 р. для подання учасниками судового провадження заперечень на апеляційні скарги.

Запропонувати учасникам судового провадження подати нові докази, на які вони посилаються.

Запропонувати учасникам судового провадження повідомити суд про особисту участь в судовому засіданні, або про розгляд апеляційної скарги в режимі відеоконференції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2