Справа № 127/6598/24
Провадження №11-сс/801/394/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілого в режимі відеоконференції ОСОБА_7

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2024 року про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Хмельницькому ОСОБА_4 від 08.02.2022 про закриття кримінального провадження № 0000209, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що слідчим в ході досудового розслідування проведені всі необхідні слідчі дії, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого і неповнота досудового розслідування не встановлена.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення - постанови від 08.02.2022 року, воно є обґрунтованим, при цьому засоби для встановлення обставин досудовим слідством повністю використано, а висновки про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу наявних у справі матеріалів.

Вимоги апеляційної скарги особи, що її подала.

В апеляційній скарзі представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2022 у зв`язку з неповнотою судового розгляду, не з`ясування обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичному змісту поданої скарги та матеріалам кримінального провадження, які призвели до винесення незаконного рішення. Також просить призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в ході досудового розслідування не проведені усі можливі слідчі дії, направлені на встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення, зокрема не проведено огляд місця події та не допитано осіб, на яких вказував потерпілий, та які на його думку причетні до вчинення злочину.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній, просили задовольнити в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою. Вважає, що слідчим повно та всебічно з`ясовано обставини провадження та вірно прийнято рішення про його закриття.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали слідчого судді, зазначені вимоги кримінального процесуального закону дотримані, а висновки про законність постанови слідчого про закриття провадження належним чином обґрунтовані.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, зазначені норми закону при провадженні дізнання дотримані не в повній мірі.

Встановлено, що 25.11.2021 за № 0000209 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 127 КК України за фактом імовірного вчинення неправомірних дій (катування) відносно ОСОБА_7 під час відбування останнім покарання у ДУ «Вінницька установа відбування покарань (№ 1)».

Основним безпосереднім об`єктом злочину, стосовно якого здійснювалось досудове розслідування, є здоров`я, а додатковим обов`язковим воля честь і гідність особи.

Таким чином, під час здійснення досудового розслідування слідчому, що його здійснює, слід установити факт катування наявність умисних діянь, спрямованих на заподіяння особі сильного фізичного болю чи морального страждання, вчинених з метою примусити її чи іншу особу вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати інформацію чи зізнання, або з метою покарати її чи іншу особу за дії, вчинені нею або іншою особою чи у вчиненні яких вона або інша особа підозрюється, або з метою залякування її або інших осіб.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим в ході досудового розслідування було визнано потерпілим ОСОБА_7 та допитано. В ході допиту останній повідомив, що фізичних страждань йому ніхто не заподіював, натомість під час його утримання в карантинній камері до нього було застосовано дії, які призвели до моральних страждань (неналежні умови утримання, які виразились у відсутності постійного доступу свіжого повітря, а також ненадання належної медичної допомоги під час захворювання на Covid-19. При цьому потерпілий на називав конкретних осіб, які на його думку, причетні до вказаних дій.

Окрім того слідчим було допитано як працівників установи виконання покарань ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які повідомили, що 08.11.2021 ОСОБА_7 після довготривалого побачення був поміщений до карантинної камери на строк 14 днів. До засудженого заходи фізичного впливу не застосовувались, останній на умови утримання не скаржився.

Також був допитаний в якості свідка засуджений ОСОБА_14 , який показав, що він спільно з ОСОБА_7 перебував у карантинній камері. До останнього щодня приходили працівники медчастини установи, які здійснювали огляд та надавали медикаменти, які ОСОБА_7 не приймав, натомість викидав у смітник.

Окрім цього слідчим вивчено висновок службового розслідування Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України за наслідками звернення засудженого ОСОБА_7 , а також документація медичної частини станови відбування покарань щодо медичного обстеження та лікування засудженого.

Сукупність проведених слідчих дій дає підстави вважати, що в ході досудового розслідування слідчим вжито усіх необхідних заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставини кримінального правопорушення та за його наслідками прийнято обґрунтоване рішення про закриття провадження.

Щодо доводів представника потерпілого в частині неповноти досудового розслідування, яка полягає у непроведенні огляду місця події та нездійсненні допиту певних осіб, суд зазначає, що ані потерпілий, ані його представник не зазначили, які саме свідки та з яких питань мали бути допитані в ході досудового розслідування, які саме обставини могли бути встановлені внаслідок огляду місця події, та як дані обставини могли вплинути на повноту розслідування.

Стосовно доводів потерпілого ОСОБА_7 про порушення слідчим вимог кримінального процесуального закону в частині ненадсилання йому постанови про закриття провадження, суд зазначає, що за приписами ч. 6 ст. 284 КПК України слідчий зобов`язаний надіслати, в тому числі потерпілому, копію постанови про закриття провадження. Як убачається з матеріалів кримінального провадження зазначені норми закону слідчим не дотримано, проте таке порушення не вплинуло на законність прийнятого рішення, перевіреного в судовому порядку.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2024 року про відмову у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Хмельницькому ОСОБА_4 від 08.02.2022 про закриття кримінального провадження № 0000209, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: