Справа № 185/7321/24
Провадження № 1-кс/185/913/24
У Х В А Л А

15 липня 2024 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , у присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -

В С Т А Н О В И В :

Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 15 липня 2024 року, погодженим прокурором, порушується питання про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, 12 липня 2024 року, приблизно о 12.30 год., ОСОБА_6 знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , а саме біля під`їзду № 1, у власному автомобілі марки «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1 , де з особистої зацікавленості спостерігав за вказаним під`їздом. Надалі, у вказаний час до будинку 6, під`їзду 1 зайшла раніше незнайома йому ОСОБА_8 , до якої за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у ОСОБА_6 виникла особиста неприязнь, у результаті якої в нього сформувався злочинний умисел, спрямований на її умисне вбивство.

Так, 12 липня 2024 року, близько 12 год. 35 хв., ОСОБА_6 з метою переконатися, чи дійсно у вищезазначеному під`їзді є сторонні особи, зайшов у приміщення під`їзду, де виявив сторонню раніше незнайому йому ОСОБА_8 , яка піднімалася по східцях на третій поверх будинку, де розташована квартира останньої, після чого ОСОБА_6 підійнявся на поверх вище щоб надалі спостерігати за раніше незнайомою йому ОСОБА_8 .

Так, 12 липня 2024 року, о 13:42 год. ОСОБА_6 , знаходячись у під`їзді вказаного будинку, впевнившись у тому, що ОСОБА_8 зайшла у перший під`їзд будинку АДРЕСА_3 , де розташована її квартира АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що сторонні особи або члени сім`ї останньої, які б могли завадити вчиненню його протиправного злочинного умислу, вдома відсутні, оскільки раніше перебував у вказаному під`їзді, негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб зайшов у приміщення квартири АДРЕСА_4 , де там перебувала ОСОБА_8 .

Далі, ОСОБА_6 перебуваючи у зальній кімнаті вищевказаної квартири стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_8 наніс кулаком правої руки не менше двох ударів в обличчя потерпілої, чим спричинив садно правого ока. Побачивши, що після нанесених ударів ОСОБА_8 втратила рівновагу, впала на підлогу та не має змоги захистити своє життя та здоров`я, ОСОБА_6 сів зверху над тілом останньої та тримаючи в руках рушник, що знаходився у вищезазначеній кімнаті, накинув його на шию ОСОБА_8 та почав здушувати, внаслідок чого ОСОБА_8 померла на місці вчинення злочину.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 тупу травму шиї, механічної асфіксії.

Дії ОСОБА_6 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

12 липня 2024 року відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за № 0001038 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

13 липня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

На думку слідчого, що погоджено прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_6 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою у зв`язку з обґрунтованою підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, враховуючи що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, перебуваючи під загрозою застосування до нього суворого покарання, у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне провадження. Крім того, слідчий вважає, що існує ризик незаконного впливу на потерпілу ОСОБА_9 та свідків у даному кримінальному провадженні давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 підозру не визнав, заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснив, що дійсно 12 липня 2024 року був у під`їзді де мешкала ОСОБА_10 , бачив її з донькою. Однак він піднявся на 5 поверх постукав у двері прямої квартири, оскільки двері ніхто не відчинив, він одразу вийшов і більше до цього будинку та під`їзду не повертався, ОСОБА_11 не вбивав.

Захисник адвокат ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що єдиним доказом на даний час є відеозапис, інших доказів причетності ОСОБА_12 немає. Вважає, що досудовим розслідуванням не були перевірені інші особи на причетність до даного злочину. Просив застосувати цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, який зможе запобігти ризикам зазначеним стороною обвинувачення.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Слідчим доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування, оскільки даний факт за № 0001038 від 12 липня 2024 року зареєстрований в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Встановлено, що ОСОБА_6 було затримано 13 липня 2024 року о 02:10 год. працівниками поліції, тому згідно ст. 209 КПК України момент затримання вважається о 02:10 год. 13 липня 2024 року.

13 липня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

13 липня 2024 року підозрюваним було отримано копію клопотання з доданими матеріалами про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих по даному кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Так статтею 178 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_6 , останній є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зі слів підозрюваного працює, однак слідчому судді доказів працевлаштування не надано. ОСОБА_6 раніше судимий, останні рази: 11 вересня 2023 року Самарським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки; 22 листопада 2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на три роки, позитивно характеризується за місцем реєстрації та проживання.

Суд вважає цілком доведеним існування як ризику переховування від слідства, незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні так і можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений слідчим суддею, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, не застосовує можливість внесення застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, із застосуванням насильства.

Однак слідчий суддя вважає, що застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів буде цілком достатнім для досягнення мети застосування даного обмежувального засобу, отже клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 діб, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання, а саме з 02.10 год. 13 липня 2024 року до 02 год. 10 хв. 11 серпня 2024 року.

В іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1