КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №357/1983/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3369/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Зазначає, що судом не враховано ту обставину, що він за весь період відбування покарання характеризується позитивно, дотримувався норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, за що отримав 8 заохочень, дисциплінарних стягнень у нього не було, постійно перебував на роботі та отримував заробітну плату, з якої здійснював виплати на погашення потерпілим завданої моральної шкоди.

Крім цього, просить врахувати, що на його утриманні перебуває малолітній син, батько - інвалід та мати - пенсіонер, які потребують його догляду.

За наслідками розгляду апеляційної скарги просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання та звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали судового провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, вироком Оболонського районного суду м. Києва від 08 квітня 2019 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 28 березня 2022 року ОСОБА_7 замінено невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі, яка складає 2 роки і 11 днів, на 2 роки виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку щомісячно в дохід держави.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт на підставі ст.81 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прийняте рішення суд обґрунтував тим, що засуджений ОСОБА_7 порушив порядок та умови відбування покарання, оскільки в період відбування покарання вчиняв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126, ч.1 ст.130 та ст.122-2 КУпАП, ухиляючись таким чином від відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що свідчить про те, що мета покарання щодо виправлення ОСОБА_7 не досягнута.

Колегія суддів вважає таке рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці доведе своє виправлення.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали провадження не містять достатніх даних на підтвердження того, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Не спростовується такий висновок і наданою ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції копією постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2023 року, оскільки згідно даної постанови вбачається, що ОСОБА_7 , будучи засудженим за Оболонського районного суду м. Києва від 08 квітня 2019 року до додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, 09.10.2022 здійснював керування автомобілем, не виконав законну вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу.

Оскільки оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, колегія суддів залишає її без змін, апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 376, 404, 405, 409, 410, 411, 418, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4