Справа № 456/1457/21
Провадження № 1-кс/456/686/2024
УХВАЛА

слідчого судді

03 липня 2024 року місто Стрий

Cлідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в порядку ст. 303 КПК України про скасування постанови про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

Скаржники просять скасувати постанову слідчого СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області від 18.04.2024 про закриття кримінального провадження № 0001621 від 22.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покликалися на те, що кримінальне провадження № 0001621 від 22.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, постановою слідчого СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області від 18.04.2024 закрито. Вважають таку постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчою в ході проведення досудового розслідування порушено порядок збирання доказів та надання їм правової оцінки. Так, постанова грунтується лише на суб`єктивних оцінках дій та бездіяльності осіб, які належать до керівного складу КП «Стрийтеплоенерго», а саме: директора ОСОБА_6 , головного інженера ОСОБА_7 та провідного інженера ОСОБА_8 , які є особисто зацікавленими у результаті досудового розслідування. Постанова містить ознаки фальсифікації слідчою пояснень зазначених осіб як свідків, способом копіювання нею певних фрагментів тексту пояснень одного свідка та вставлення скопійованих фрагментів у тексти пояснень інших свідків, у зв`язку з чим незрозуміло, хто є автором пояснення свідків. Слідча закрила кримінальне провадження, покладаючись лише на свою суб`єктивну оцінку, яку вона зробила без належного з`ясування фактичних обставин кримінального провадження. Відтак вважають, що винесена слідчою постанова від 18.04.2024 про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, оскільки не відповідає завданню кримінального провадження, а тому просять її скасувати.

Скаржники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали подану скаргу та просили її задовольнити, покликаючись на викладені в ній та додаткових поясненнях мотиви.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив в задоволенні скарги відмовити, вказуючи на її безпідставність. Зазначив, що постанову від 18.04.2024 про закриття кримінального провадження № 0001621 від 22.11.2018 слідчою винесено відповідно до вимог КПК України за результатом здійснення всебічного та повного досудового розслідування.

Слідча ОСОБА_9 чи інший представник органу досудового розслідування на розгляд скарги не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Заслухавши доводи скаржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підтримання поданої скарги, думку прокурора про її безпідставність, перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження № 0001621 від 22.11.2018, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, «inter alia», показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування після закриття кримінального провадження є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області перебувало кримінальне провадження № 0001621 від 22.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою слідчої Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 18.04.2024 вказане кримінальне провадження № 0001621 від 22.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, закрито.

Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявників оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчої під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова. Так, слідчими Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0001621 від 22.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Вказане кримінальне провадження розпочато на підставі ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 30.10.2018, відповідно до якої до системи опалення житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 самовільно приєднано систему опалення дошкільного навчального закладу № 22 «Весняночка» за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого в схему теплопостачання м. Стрия, що затверджена рішенням 16 сесії Стрийської міської ради 5 демократичного скликання від 11.06.2008 № 292, замість позначень індивідуальних теплових пунктів (ІТП) чи центральних теплових пунктів (ЦТП) є позначення ТП, чим внесені неправдиві відомості в офіційний документ.

Разом з тим, в обгрунтування власного твердження заявники наводять лише власні спостереження, які грунтуються на припущеннях. Жодних висновків експерта чи бодай спеціаліста органу досудового розслідування не надано.

Окрім того, оглядом матеріалів кримінального провадження № 0001621 від 22.11.2018 слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зверталися до Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області з клопотанням від 24.01.2024 про призначення будівельно-технічної експертизи, в задоволенні якого відмовлено, оскільки у вказаному кримінальному провадженні останні є заявниками, які не наділені правом на подання клопотань відповідно до ч. 2 ст. 60 КПК України. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 із зазначеного приводу звернулися зі скаргою до слідчого судді на бездіяльність слідчого, проте ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.02.2024 в задоволенні скарги відмовлено.

Окрім того, постановою слідчої СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 26.01.2024 відмовлено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у визнанні потерпілими в кримінальному провадженні № 0001621 від 22.11.2018 за ознаками ч. 1 ст. 366 КК України, яку останні оскаржили до слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухвалою якого від 17.05.2024 в задоволенні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілими відмовлено.

З метою перевірки припущень заявників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо самовільного приєднання системи опалення дошкільного навчального закладу № 22 «Весняночка», що за адресою: АДРЕСА_3 , до системи опалення будинку АДРЕСА_1 та внесення посадовими особами до Схеми теплопостачання міста Стрия неправдивих відомостей відібрано пояснення заявників, проведено допит мешканців будинку АДРЕСА_1 та працівників навчального закладу № 22 «Весняночка», що за адресою: АДРЕСА_3 ; витребувано ряд документів; проведено огляд місця події.

Враховуючи вищевикладене, слідчим ОСОБА_10 23.08.2019 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Проте ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.06.2021 вказана постанова слідчого скасована, зокрема, з причин неповноти здійснення досудового розслідування.

Відповідно, враховуючи ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області, в рамках досудового розслідування проведено огляд місці події від 01.03.2024, витребувано ряд документів та проведено допити відповідальних осіб КП «Стрийтеплоенерго», за результатами яких встановлено, що в м. Стрию Львівської області Комунальне підприємство «Стрийтеплоенерго» здійснює господарську діяльність у сфері теплопостачання відповідно до ліцензій з виробництва, транспортування магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та з постачання теплової енергії. У п`ятиповерховому житловому будинку АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , передбачена система централізованого опалення і відповідно до перспективної (енерго- та екологоефективної) схеми теплопостачання, котра затверджена рішенням Стрийської міської ради Львівської області № 278 від 18.12.2012, будинок АДРЕСА_1 приєднаний до теплової мережі котельні АДРЕСА_4 .

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та відповідно до Правил № 1198 підприємство зобов`язане заключати договір на теплопостачання тільки з власником або балансоутримувачем житлового будинку. Балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 , теплоспоживче обладнання якого приєднане до місцевої (розподільчої) теплової мережі підприємства, було ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З показань свідків ОСОБА_6 . ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановлено, що КП «Стрийтеплоенерго» самостійно не займається будівництвом котелень та теплових мереж, а експлуатує ті, які передано на баланс в уже готовому вигляді. Так, приблизно у 1986 році була передана котельна, яка на даний момент має назву « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також тепломережі, які були під`єднані до цієї котельні, у тому числі тепломережі будинку АДРЕСА_1 . В період експлуатації тепломережі КП «Стрийтеплоенерго» здійснювало заміну несправних ділянок тепломережі, до якої під`єднано будинок АДРЕСА_1 . У самому будинку АДРЕСА_1 заміна внутрішньобудинкової системи опалення КП «Стрийтеплоенерго» не здійснювалася, бо за експлуатацію внутрішньобудинкової мережі опалення відповідає власник будинку (ЖЕК, ОСББ) та проводить ремонтні роботи за рахунок квартплати, яку сплачують мешканці будинку.

Границя розмежування обслуговування тепломережі між КП «Стрийтеплоенерго» та власником будинку згідно з діючими нормативними документами, за загальним правилом, знаходиться на рівні зовнішньої стіни будинку, де має бути запірна арматура. Частіше за все біля стіни будинку наявні теплофікаційні колодязі, які і є лінією розмежування. В конкретній ситуації щодо будинку АДРЕСА_1 теплова мережа проходить через будинок, а не обходить його зовні, тож границя розмежування є на рівні першої запірної засувки по ходу теплоносія, що веде в будинок.

Встановлено, що між КП «Стрийтеплоенерго» та власником будинку укладалися договори, в яких прописувалося, що в разі проходження тепломережі через будинок, влаштуванні наземної та естакадної прокладки зовнішньої тепломережі 500 мм - після першої засувки або іншого запірного органу в бік споживача по ходу гарячого теплоносія. Тож, у будинку АДРЕСА_1 КП «Стрийтеплоенерго» обслуговує тепломережі до границі розмежування, що знаходиться в підвалі вказаного будинку. Коли на баланс КП «Стрийтеплоенерго» передаються котельні з тепловими мережами, то КП «Стрийтеплоенерго» по факту прокладених вже теплових мереж для використання в роботі, для погодження різного роду будівництва і розкопок, для ефективної експлуатації наносить схеми. Схема наноситься виробничо- технічним відділом КП «Стрийтеплоенерго» (інженер), затверджується головним інженером. Вказана схема носить характер - для внутрішнього користування.

З приводу продемонстрованих копій окремих сторінок схеми (надані заявниками у якості додатку до заяви) відповідальні особи КП «Стрийтеплоенерго» пояснили, що на ній є позначення ТП у будинку АДРЕСА_1 , де показане з`єднання тепломережі, до якої під`єднано вказаний будинок. Відповідно до цієї схеми позначення ТП нанесено вірно, бо тепломережа іде магістрально, вказаний тепловий пункт є частиною внутрішньобудинкової системи опалення. Позначка ЦТП у такій ситуації нанесена бути не може, бо для нанесення вказаної позначки необхідна ознака: під`єднано 2 і більше будинків. У випадку з будинком АДРЕСА_1 через вказаний будинок тепломережа проходить транзитно.

Кім цього, органом досудового розслідування встановлено, що схема теплопостачання м. Стрия, що затверджена рішенням 16 сесії Стрийської міської ради 5 демократичного скликання від 11.06.2008 № 292,станом на 2024 рік вже неактуальна, бо у 2012 році винесено рішення 28 сесії 6 демократичного скликання № 278 від 18.12.2012 «Про затвердження перспективної енерго- та екологоефективної схеми теплопостачання міста Стрия Львівської області», де наявна вже нова схема теплопостачання.

Проведеним розслідуванням не встановлено факту заподіяння істотної шкоди чи тяжких наслідків. Натомість у доводах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , викладені факти неефективного розслідування у кримінальному провадженні, не знайшли свого підвердження.

Окрім цього, основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з вимогами ст. 40 КПК України слідчий, серед іншого, наділений повноваженням приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Процесуальна самостійність слідчого є важливий елемент його статусу, який полягає у праві слідчого при провадженні розслідування самостійно приймати всі рішення про його спрямування і про провадження слідчих дій при повній відповідальності за їх законне і своєчасне проведення.

Поряд з цим, КПК України серед загальних засад кримінального провадження виділяє змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Реалізація відповідної засади кримінального провадження забезпечується, зокрема, положеннями ч. 3 ст. 95 КПК України, відповідно до якої ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, за вимогами ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Таким чином, незважаючи на те, що заявники вважають викладені у заяві від 30.10.2018 відомості такими, що свідчать про наявність в діях невстановлених осіб ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, проте злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними та результатами проведеного досудового розслідування.

Враховуючи наведене, постанова слідчої про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема, в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України). Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу злочину є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів. Дослідивши постанову на її відповідність в цій частині, то така виконана в повному обсязі з дотриманням вимог, встановлених чинним законодавством.

Окрім цього, внесення відомостей в ЄРДР за вказаною заявою про кримінальне правопорушення ґрунтується на нормах закону, що було належною підставою для задоволення скарги. Обов`язок слідчого або прокурора чи слідчого судді не вимагав оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Вказана постанова слідчої є законною, обґрунтованою, належно мотивованою та відповідає вимогам кримінального процесуального закону України.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0001621 від 22.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, слідчим суддею встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження від 18.04.2024 не підлягає скасуванню, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 21, 22, 93, 284, 303-307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в порядку ст. 303 КПК України про скасування постанови про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1