Справа № 496/2468/24
Провадження № 1-кп/496/440/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000103 від 19.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження.

До суду надійшло клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Своє клопотання прокурор мотивував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, яке відносяться до категорії тяжких злочинів. У випадку визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до семи років. Розуміючи суворість покарання остання може переховуватися від органів досудового слідства та суду. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховані судом при обранні обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшились та не відпали.

В судовому засіданні прокурор зазначене клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник обвинуваченої в судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора та просила суд застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації в нічний час. Також звернула увагу суду, що у обвинуваченої є неповнолітня дитина.

Обвинувачена в судовому засіданні клопотання захисника підтримала та просила відмовити прокурору в задоволенні клопотання.

Заслухавши клопотання прокурора, пояснення обвинуваченої та його захисника, дослідивши вказане клопотання та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Тримання під вартою, відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, яке відносяться до категорії тяжких злочинів.

Під час вивчення мети та підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом встановлено, що заявлені органом досудового розслідування ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу слідчим суддею не зменшилися.

Обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, також були перевірені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченої та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Європейський суд по правам людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, на підставі викладеного, та, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, остання обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, а також враховуючи те, що вона ще не була допитана у судовому засіданні, з метою уникнення ризиків переховування від суду, можливістю вчинення інших кримінальних правопорушень,, оскільки обвинувачена має зв`язки з організаторами злочину, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, суд вважає, що зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід на даний час не є можливим, з урахуванням вказаних ризиків.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 232 КК України, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, суд на теперішній час не встановив.

Також, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, враховуючи особу підозрюваної, її майновий стан, сімейний стан та вік.

Керуючись ст.ст. 23, 177, 178, 183, 194, 199, 371, 372, 376, 392, 395КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з 19.04.2024 року до 17.06.2024 року, включно в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор».

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Одночасно обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання нею обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 151 400 грн. 00 коп. (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самою обвинуваченою так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на обвинувачену у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона постійно проживає, без письмового дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених суддею, у разі внесення застави визначити - два місяця з дня внесення застави.

З моменту звільнення обвинуваченої з-під варти внаслідок внесення застави, вона вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави, та зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, визначені в цій ухвалі.

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Роз`яснити обвинуваченій, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до неї для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Вручити копію цієї ухвали обвинуваченій, прокурору, захиснику негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 24.04.2024 року о 14:00 год.

Суддя: ОСОБА_1