Житомирський апеляційний суд
Справа №296/767/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2024 року, якою задоволено клопотання старшої слідчої СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000097,-

встановила:

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання старшої слідчої СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000097 задоволено.

Накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку за місцем безпосереднього здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_9 у приміщенні магазину (кіоску) під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розміщується за адресою; АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А 32», без сім карти, в чохлі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 користувачем якого є ОСОБА_10 .

При прийнятті рішення слідчий суддя врахував обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, враховуючи, що вилучені речі можливо використати як речові докази у кримінальному провадженні та у випадку не накладення на них арешту можуть бути знищені, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні та збереження вище вказаних речей та вважав за необхідне задовольнити клопотання, застосувати такій захід забезпечення кримінального провадження як арешт мобільного телефону, оскільки слідчим доведено наявність умов для арешту згідно ст. 170 КПК України.

В апеляційній скарзі представник власника просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна (мобільного телефону) та постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон і зобов`язати старшу слідчу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 повернути мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А 32», без сім карти, в чохлі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Вважає, що дане рішення прийняте із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України, має бути скасоване, оскільки у ході проведення обшуку були вилучені також робочі мобільні телефони, а зазначений телефон марки « Samsung Galaxy А 32» є річчю особистого користування ОСОБА_10 , на якому не міститься жодної інформації, потрібної для органу досудового слідства.

Зазначає, що досудове розслідування проводиться за ч.1 ст. 199 КК України, ОСОБА_10 жодного відношення до даного злочину не має, ОСОБА_10 не є підозрюваною ( особою, якій у порядку передбаченому ст.276-279 КПК повідомлено про підозру, або яка затримана за підозру у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченою чи засудженою.

Також звертає увагу суду на те, що повний текст ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01.02.2024 року було отримано лише 05.02.2024 шляхом надсилання його копії на електронну пошту, а тому існує необхідність у поновленні строку на оскарження.

Представник власника майна- адвокат ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, просив задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Доводи апелянта про пропуск строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин є обґрунтованими, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим

З витягу ЄРДР вбачається, що невстановленими особами у Житомирській області здійснюється виготовлення підроблених марок акцизного податку, а також фальсифікованої тютюнової продукції.(а.п.6).

Під час проведення досудового розслідування кримінального провадження отримано інформацію про можливу причетність до скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_11 , ОСОБА_9 .

Крім того, під час комплексу слідчих (розшукових) дій та оперативно-розшукових заходів було встановлено, що фальсифіковану тютюнову продукцію ОСОБА_11 та ОСОБА_9 реалізовують на власних точках продажу, зокрема у приміщенні магазину (кіоску) під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розміщується за адресою: АДРЕСА_1 , залучивши при цьому ОСОБА_10 .

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23 січня 2024 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_9 у приміщенні магазину (кіоску) під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розміщується за адресою: АДРЕСА_1 . та надано дозвіл на вилучення мобільних телефонів, якими користувалися/користуються ОСОБА_11 та ОСОБА_9

24 січня 2024 р. під час обшуку за вище вказаною адресою виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung Galaxy А 32», без сім карти, в чохлі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 користувачем якого є ОСОБА_10 .

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

На вимогу володільця особа, яка здійснює тимчасове вилучення комп`ютерних систем або їх частин, залишає йому копії інформації з таких комп`ютерних систем або їх частин (за наявності технічної можливості здійснення копіювання) з використанням матеріальних носіїв володільця комп`ютерних систем або їх частин. Копії інформації з комп`ютерних систем або їх частин, які вилучаються, виготовляються з використанням технічних засобів, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів володільця із залученням спеціаліста.

Відповідно до вимог ч.6 ст.236 КПК України, слідчий, прокурор під час проведення обшуку має право відкривати закриті приміщення, сховища, речі, долати системи логічного захисту, якщо особа, присутня при обшуку, відмовляється їх відкрити чи зняти (деактивувати) систему логічного захисту або обшук здійснюється за відсутності осіб, зазначених у частині третій цієї статті.

Якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.

Особи, які володіють інформацією про зміст комп`ютерних даних та особливості функціонування комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, можуть повідомити про це слідчого, прокурора під час здійснення обшуку, відомості про що вносяться до протоколу обшуку.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання слідчим суддею дозвіл на відшукання та вилучення мобільного телефону користувачем якого є ОСОБА_12 під час проведення обшуку не надавався.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вилучення мобільного телефону марки «Samsung Galaxy А 32», без сім карти, в чохлі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 очевидно суперечить вимогам ч.2 ст. 168 та ч.6 ст. 236 КПК України, а тому враховуючи, що вказане майно вибуло з володіння ОСОБА_13 без передбаченого законом дозволу суду законні підстави для задоволення клопотання про арешт цього майна у слідчого судді були відсутні.

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, колегія суддів враховує і усталену прецедентну практику ЄСПЛ на предмет відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Протокол і Конвенція), згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, не дотримавшись вимог ст.ст. 170-173 КПК, не з`ясувавши і не дослідивши в достатньому обсязі всіх тих обставин, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно особи, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого ухвала про арешт майна підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, тим самим задовольнивши апеляційні вимоги представника власника майна.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2024 року в частині накладення арешту на мобільний телефон«Samsung Galaxy А 32», без сім карти, в чохлі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 користувачем якого є ОСОБА_10 - скасувати.

Постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшої слідчої СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 про арешт майна: мобільного телефону «Samsung Galaxy А 32» , в чохлі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 у кримінальному провадженні № 0000097.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: