В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000285 від 09.10.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан (строк дії воєнного стану в Україні продовжено відповідно до Указу Президента України № 451/2023 від 26.07.2023).

Водночас, 05 жовтня 2023 року близько 20 години 00 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 .

Того ж дня, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 знаходився у приміщенні кухні, при цьому, останній повідомив, що піде до вбиральні на подвір`я та згодом повернеться, у той момент ОСОБА_5 помітив на столі мобільний телефон марки «ZTE Blade L210» чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , з об`ємом пам`яті 32 Gb, в цей час та в місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, а саме мобільного телефону належного ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 переконавшись, що його дії є таємними для оточуючих та за ним ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану наблизився до мобільного телефону, піднявши з поверхні столу поклав до кишені, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 1259 гривень 40 копійок.

Крім того, 05 жовтня 2023 року близько 21 години 00 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_4 на АДРЕСА_4 , де залишився ночувати.

Наступного дня, тобто 06 жовтня 2023 року, близько 07 години 00 хвилин, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 знаходилися у будинку, при цьому, останній повідомив, що піде до магазину за продуктами та згодом повернеться, у той момент ОСОБА_5 помітив на підвіконникумобільний телефон марки «Redmi 5» чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_3 IMEI 2: НОМЕР_4 , з об`ємом пам`яті 32 Gb, в цей час на місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, а саме мобільного телефону належного ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 переконавшись, що його дії є таємними для оточуючих та за ним ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану наблизився до мобільного телефону, піднявши з поверхні підвіконника поклав до кишені, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 1500 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в обсязі пред`явленого обвинувачення по ст. 185 ч. 4 КК України визнав та суду пояснив, що він 05 жовтня 2023 року близько 20 год. 00 хв. прийшов до ОСОБА_7 у гості, там вони вживали разом спиртні напої. Коли ОСОБА_7 пішов до вбиральні на подвір`я, то він побачив мобільний телефон. Він забрав мобільний телефон та пішов до ОСОБА_4 . Викрав телефон для того, щоб їм користуватися. Мобільний телефон повернув потерпілому. Приблизно о 21:00 годині 05.10.2023 року він прийшов додому до ОСОБА_4 . Вони грали у телефоні, а потім пішли спати. Коли зранку він прокинувся, ОСОБА_4 пішов до магазину, а він побачив мобільний телефон, який належав ОСОБА_4 . Він забрав мобільний телефон та пішов додому. Мобільний телефон ОСОБА_4 бажав продати. У скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_5 не має.

Прокурор, захисник та обвинувачений не заперечували проти розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілого. Тому суд, на підставі ст. 325 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду для прийняття рішення, ухвалив про проведення судового розгляду без потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 06.10.2023 року ОСОБА_5 у нього викрав мобільний телефон. Обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував йому шкоду, тому він претензій до обвинуваченого не має та просить не призначати обвинуваченому суворе покарання.

Крім показань обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_4 , провина ОСОБА_5 в скоєні описаного кримінального правопорушення підтверджується і іншими перевіреними судом доказами.

Згідно протоколу огляду місця події від 09.10.2023 року в присутності понятих було оглянуто територію домоволодіння, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно протоколу огляду від 09.10.2023 року у присутності понятих було оглянуто мобільний телефон марки «ZTE Blade L210» чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який надав ОСОБА_5 .

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.10.2023 року у присутності понятих потерпілий ОСОБА_7 впізнав по фото особу під № 2, яким є ОСОБА_5 , який був у нього в будинку та викрав мобільний телефон.

Згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 4532 від 16.10.2023 року ринкова вартість, з урахуванням зносу, бувшого у використанні, який перебував у справному технічному стані, мобільного телефону марки «ZTE Blade L210» чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , становить 1 259 грн. 40 коп.

Згідно протоколу огляду місця події від 11.10.2023 року у присутності понятих було оглянуто територію подвір`я, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно протоколу огляду від 11.10.2023 року у присутності понятих було оглянуто мобільний телефон марки «Redmi 5» чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , який надав ОСОБА_5 .

Згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 4532 від 16.10.2023 року ринкова вартість, з урахуванням зносу, бувшого у використанні, який перебував у справному технічному стані, мобільного телефону марки «Redmi 5» чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , становить 1 500 грн.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 23.10.2023 року за участю ОСОБА_5 , останній детально розповів про обставини вчинення ним правопорушення 05.10.2023 року та 06.10.2023 року.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Практикою Європейського суду з прав людини закріплено позицію, що за змістом пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Визнавши досліджені докази достовірними, належними та допустимими та, оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними та обставинами скоєння кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_5 обвинувачення знайшло підтвердження під час судового розгляду.

При цьому, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження в повному обсязі, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин, а також те, що обвинувачений не судимий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, за місцем проживання не перебуває на обліку в медичних установах, з місця проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими і інші обставини, які не зазначені в частині першій ст. 66 КК України.

Як пом`якшуючі покарання обставини суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 дав своїм діям належну оцінку і дійсно готовий понести передбачену законом відповідальність, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно висновку досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначення покарання в такому необхідному та достатньому розмірі, на думку суду, разом з метою кари одночасно об`єктивно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, враховуючи думку прокурора та потерпілого ОСОБА_4 , тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та зазначені вище дані про особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного правопорушення, обставини які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Так, згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Таким чином, вирішення судом питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання ґрунтується на наведених вище вимогах.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд приходе до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 є можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.

Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення призначалась та проводилась судово - товарознавча експертиза № 4532 від 16.10.2023 року вартістю 250 гривень.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід стягнути з ОСОБА_5 на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованих державних установ, у розмірі 250 грн. на користь держави.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Речові докази: мобільний телефонмарки «Redmi 5» чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 ; мобільний телефонмарки «ZTE Blade L210» чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 ; оптичний диск формату DVD-R, об`ємом 4,7 Gb, із відеозаписом проведення огляду місця події в с. Оленівка, вул. Папаніна, 9а, оптичний диск формату DVD-R, об`ємом 700 Gb, із відеозаписом проведення огляду місця події вході якого вилучено майно, оптичний диск формату DVD-R, об`ємом 4,7 Gb, із відеозаписом проведення огляду місця події, оптичний диск формату DVD-R, об`ємом 4,7 Gb, із відеозаписом вилучення майна, оптичний диск формату DVD-R, об`ємом 4,7 Gb, із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_5 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000285, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за даною статтею кримінального закону у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 2 (двох) років він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи № 4532 від 16.10.2023 року у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази: мобільний телефонмарки «Redmi 5» чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 ; мобільний телефонмарки «ZTE Blade L210» чорного кольору з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 ; оптичний диск формату DVD-R, об`ємом 4,7 Gb, із відеозаписом проведення огляду місця події в с. Оленівка, вул. Папаніна, 9а, оптичний диск формату DVD-R, об`ємом 700 Gb, із відеозаписом проведення огляду місця події вході якого вилучено майно, оптичний диск формату DVD-R, об`ємом 4,7 Gb, із відеозаписом проведення огляду місця події, оптичний диск формату DVD-R, об`ємом 4,7 Gb, із відеозаписом вилучення майна, оптичний диск формату DVD-R, об`ємом 4,7 Gb, із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_5 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000285, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1