Справа № 468/993/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

01.07.2024 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження №0000126 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Привільне Баштанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 09.11.2018 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. 289 ч. 1, 289 ч. 2, 70, 75,76 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком в три роки, 03.02.2020 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.1, 71 КК України до п`яти років трьох місяців позбавлення волі, 14.09.2023 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 26 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України запроваджений воєнний стан на всій території України, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє до 11.08.2024 року.

Раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих правопорушень, судимості за які не зняті та не погашені, ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно, умисно з корисливих мотивів вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

01.04.2024 року близько 21.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домоволодіння за місцем проживання свого батька ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 та вільно через незачинені вхідні двері зайшов до будинку і пройшов до приміщення кухні, де зустрів ОСОБА_6 , який, побачивши стан ОСОБА_3 , вийшов з кухні та піднявся на другий поверх вказаного будинку. В цей момент у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на викрадення майна ОСОБА_6 , а саме алюмінієвого посуду, який зберігався в кухні вказаного вище будинку.

Реалізуючи вказаний вище протиправний умисел з корисливих мотивів ОСОБА_3 , розуміючи, що на всій території України діє воєнний стан, 01.04.2024 року близько 21.00 год. повторно таємно викрав із кухні вказаного вище будинку алюмінієву каструлю об`ємом 2 л вартістю 206,67 грн, алюмінієву каструлю об`ємом 3 л вартістю 223,33 грн, алюмінієву каструлю об`ємом 4 л вартістю 207,50 грн, алюмінієву каструлю об`ємом 5 л вартістю 234,67 грн, алюмінієву каструлю об`ємом 6 л вартістю 371,67 грн, алюмінієву миску об`ємом 2,5 л вартістю 50 грн та, склавши вказане майно до полімерної сумки, ОСОБА_3 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1293,84 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

20.05.2024 року між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначене покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч.4 ст. 185 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі. За ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання має бути частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 03.02.2020 року, з призначенням остаточного покарання у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі.

Вказані вид та міра покарання визначені сторонами угоди з урахуванням особи обвинуваченого, який має непогашені судимості, беззастережно визнав свою вину, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Прокурор, обвинувачений та його захисник в підготовчому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджуються на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 20.05.2024 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази підлягають поверненню власнику ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 20.05.2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 03.02.2020 року (справа № 468/998/19-к), остаточно до відбуття визначивши п`ять років три місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені судові витрати за проведення експертних досліджень в сумі 5679 (п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Речові докази 6 алюмінієвих каструль об`ємом 2, 2,5, 3, 4, 5, 6 л повернути власнику ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

суддя: