Справа № 932/5307/24
Провадження № 1-кс/932/1732/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання дізнавача СД Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна,

в межах кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000407 від 17.06.2024 за ст.290 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

у клопотанні слідчий просить накласти арешт, шляхом позбавлення права володіння, користування та розпорядження, на автомобіль, ключ від нього та свідоцтво про реєстрації транспортного засобу.

Клопотання слідчого обґрунтовано необхідністю збереження автомобіля із підробленим ідентифікаційним номером кузова та підробленого свідоцтва про реєстрації транспортного засобу.

В судове засідання дізнавач не з`явився.

Володілець майна просив відмовити у задоволенні клопотання, зазначив, що користується автомобілем вже чотири роки.

Дослідивши надані докази встановлено наступне.

До суду клопотання про арешт надійшло 19.06.2024 разом із конвертом Кур`єрської служби «Твін-ДМ».

За приписами Закону України «Про поштовий зв`язок», кур`єрська послуга є послугою поштового зв`язку. Така послуга може надаватися оператором поштового зв`язку, дані про яких вносяться до єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку.

У єдиному державному реєстрі операторів поштового зв`язку відсутня інформація про такого оператора як «Твін-ДМ». Щодо такого оператора відсутня можливість відстеження поштових відправлень.

Відтак строк подання такого клопотання визначаю 19.06.2024.

Враховуючи, що майно було вилучено 16.06.2024 вбачається порушення строків звернення до слідчого судді.

Разом із тим, розгляд клопотання, поданого поза межами строку, визначеним ч.5 ст.171 КПК України, породжує обов`язок для сторони обвинувачення вчинити певні дії, однак не породжує обов`язку слідчого судді чи суду прийняти інше рішення по суті клопотання ніж визначене ст.173 КПК України задовольнити клопотання або відмовити в його задоволенні. Будь-яке інше судове рішення по суті клопотання про арешт майна, зокрема про зобов`язання повернути вилучене майно, буде виходити за межі повноважень, якими наділений слідчий суддя чинним процесуальним законодавством (ухвала АП ВАКС від 04.08.2022 у справі №991/2493/22).

Відтак подане клопотання підлягає вирішенню по суті.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру, 17.06.2024, за №0000407, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

В межах цього провадження, 16.06.2024 виявлено та вилучено автомобіль «AUDI A8», номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 із ознаками підробки вказаного номера, а саме: різне глибина та інтервал символів, сліди вварювання пластини із нанесеним номером.

Також встановлено наявність двох свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на різних власників, при цьому у наданому для огляду свідоцтві наявні спеціальні відмітки, яких не має в базі даних.

Постановою слідчого вказані автомобіль із ключем запалювання та документ визнані речовими доказами.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За приписами п.1 ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За приписами ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши надані докази слідчий суддя приходить до переконання про доведення обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

За таких обставин клопотання підлягає до часткового задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовільнити.

Накласти арешт, із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на:

- автомобіль «AUDI A8», номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

- ключ запалювання від вказаного автомобіля;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 25.06.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1