Справа № 487/3384/24
Провадження № 1-кс/487/2632/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 15.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000646, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 15.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000646, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та, в подальшому, від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Враховуючи відсутність утриманців, які б могли стримувати ОСОБА_5 за місцем проживання, та відсутність місця постійного проживання та реєстрації в м. Миколаєві, даний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є об`єктивно підтвердженим. Окрім того, в провадженні слідчого управління ГУ НП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження за №0000393 від 16.04.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України до вчинення якого може бути причетний ОСОБА_5 . При цьому, намагаючись полишити місце пригоди ОСОБА_5 вів себе зухвало, на постійні зауваження припинити протиправні дії, не залишати місце автопригоди, не реагував та намагався зникнути з місця вчинення вказаного правопорушення та в ході чого вчинив, ще одне правопорушення відносно інспектора УПП ОСОБА_7 , даний ризик являється об`єктивним та підтвердженим. Окрім цього, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже підозрюваному відомі відомості стосовно свідків та учасників провадження, які безпосередньо вказали на нього як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, тобто останній, знаходячись на свободі, може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, переслідувати їх, шляхом психологічного або фізичного насилля, примусити відмовитися від раніше наданих показів, або надати нові, так як ОСОБА_5 ймовірно також може бути причетним до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 15.04.2024 на перетині вулиць Погранична та 6-та Слобідська міста Миколаєва за участі чотирьох автомобілів, в якій водій автівки BMW, порушивши Правила дорожнього руху, допустив зіткнення із автомобілями Honda, Volkswagen тa Daewoo, у результаті чого, тілесні ушкодження отримали водій та пасажир автомобіля Volkswagen та водій Daewoo. При цьому, ОСОБА_5 висловлювався в бік свідків події нецензурною лайкою, вів себе зухвало, на зауваження не реагував, а тому, знаходячись на свободі останній, може незаконно впливати на учасників кримінального провадження. Також наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, що дає підстави вважати про можливість продовження своєї протиправної поведінки так як у нього, враховуючи його особистість, у разі обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зникнуть перешкоди для скоєння нових злочинів. Всі вищевикладені обставини, вказують на те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе гарантовано запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, про наявність яких наведено вище. Зокрема, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільним, оскільки, він ніяким чином не зможе запобігти встановленим ризикам. Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави не є доцільним, так як останній ніде офіційно не працевлаштований та не має постійних джерел доходу. Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає йому вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні зазначили про необґрунтованість клопотання та відсутність підстав для його задоволення. Також стороною захисту заявлено клопотання в порядку ч. 6 ст. 206 КПК України щодо вжиття слідчим суддею заходів реагування у зв`язку із застосуванням до підозрюваного насильства під час затримання з боку поліцейських та невідомих осіб шляхом його побиття.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000646 від 15.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

За версією сторони обвинувачення, 15 квітня 2024 року до Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області о 19 годин 16 хвилин надійшло повідомлення, що на перехресті вул. Погранична та вул. 6 Слобідська у напрямку міжміського автовокзалу у місті Миколаєві відбулась дорожня транспортна пригода з потерпілими.

З метою реагування на вказане повідомлення на місце події направлено екіпаж патрульної поліції «КОРВЕТ-501» Управління патрульної поліції в Миколаївській області у складі поліцейських: інспектора УПП в Миколаївської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 та інспектора УПП в Миколаївської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , які перебували на службі виконуючи свої службові обов`язки щодо охорони громадського порядку у місті Миколаєві.

Прибувши за вищевказаною адресою інспектором УПП в Миколаївської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 та інспектором УПП в Миколаївської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 було виявлено транспортні засоби «БМВ» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , «Хонда» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , «ДЕО» з державним номерним знаком НОМЕР_3 та «Фольцваген», з державним номерним знаком « НОМЕР_4 », які мали механічні пошкодження.

Після чого співробітники поліції почали встановлювати учасників ДТП та виявили громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який разом зі своїм знайомим рухався по тротуару в бік вул. Скороходова. Далі інспектором ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було прийнято рішення щодо повернення учасників до місця пригоди для з`ясування всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Перебуваючи на місці пригоди, дані особи заперечували свою причетність до ДТП та після чого громадянин ОСОБА_5 почав вести себе визиваючи, хватати співробітника поліції за руки та виражатися у бік співробітників поліції нецензурною лайкою.

З метою недопущення подальшого конфлікту старший лейтенант поліції ОСОБА_7 почав висловлювати вимогу ОСОБА_5 про необхідність припинення противоправних дій, та що в подальшому до нього можливе застосування сили та спецзасобів. На законні вимоги поліцейського ОСОБА_5 не відреагував. Продовжуючи висловлювати вимоги щодо припинення протиправних дій на місці старший лейтенант поліції ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_5 , який в свою чергу, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на опір працівникові правоохоронного органу та спричинення йому тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаним, що перед ним перебуває працівник правоохоронного органу, плюнув на формений одяг ОСОБА_7 та наніс удар правою рукою поліцейському ОСОБА_7 в ліву область обличчя та після чого наніс другий удар в область правового ока, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою лівої внутрішньої раковини, посттравматичний катар середнього вуха, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (кожне).

В подальшому продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 намагався самостійно залишити місце події та на вимоги поліцейської не реагував.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив інспектору УПП в Миколаївської області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 тілесні пошкодження у вигляді забою лівої внутрішньої раковини, посттравматичний катар середнього вуха, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (кожне).

15.04.2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.04.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: рапортами ЧЧ МРУП ГУНП в Миколаївській області від 15.04.2024 року, зареєстрованими в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Миколаївське районне управління поліції ГУНП в Миколаївській області 15.04.2024 року №6041; рапортом ЧЧ МРУП ГУНП в Миколаївській області від 15.04.2024 року, зареєстрованими в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Миколаївське районне управління поліції ГУНП в Миколаївській області 16.04.2024 року №6058; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.04.2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 2 ст. 345 КК України передбачена відповідальність у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Отже, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є нетяжким та передбачає можливість реального позбавлення волі на строк до п`яти років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, прокурором доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наведеним стороною обвинувачення обґрунтуванням, слідчий суддя вважає недоведеним.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився 1999 році, на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. При оцінці міцності соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 неповнолітніх дітей не має, у шлюбі не перебуває, на утриманні ніхто не перебуває. ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають батьки 1973 та 1971 років народження. Зі слів орендує разом з дівчиною житло у місті Одесі, однак на момент розгляду клопотання підтверджуючих документів щодо цього не надано. ОСОБА_5 має середню освіту, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не має.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, з огляду на конкретні, наведені вище, обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що прокурор не довів сукупності існування обставин, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, та недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а тому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який відповідно до ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможе запобігти ризикам в межах строку досудового слідства.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. При покладенні обов`язку, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України (не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду), слідчий суддя враховує, що єдине зареєстроване та документально підтверджене місце реєстрації підозрюваного розташоване у селі Софіївка Баштанського району Миколаївської області. Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_5 доставлений у судове засідання з явними ознаками тілесних пошкоджень.

Стороною захисту заявлено клопотання про вжиття слідчим суддею заходів в порядку ч. 6 ст. 206 КПК України у зв`язку із застосуванням до ОСОБА_5 насильства під час затримання, на підтвердження чого надано відео та фото матеріали, а також зворотнє повідомлення Міської лікарні швидкої медичної допомоги МОЗ України №3379 від 16.04.2024 року щодо виявлених в результаті обстеження ОСОБА_5 тілесних пошкоджень.

Згідно ч. 6 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (ч. 7 ст. 206 КПК України).

З огляду на викладене, слідчий суддя в порядку ч. 6 ст. 206 КПК України фіксує заяву ОСОБА_5 щодо застосування до нього насильства під час затримання; зобов`язує слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та забезпечити його безпеку згідно із законодавством. Копія ухвали підлягає надісланню до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, для проведення дослідження фактів, викладених в заяві ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 95, 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 206, 309, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати строком до 15.06.2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло, а саме: зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_5 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_1 ,без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілими, свідкамиза виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити та попередити ОСОБА_5 що за невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду; а також може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід

Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Зобов`язати слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 згідно ч. 6 ст. 206 КПК України забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та забезпечити його безпеку згідно із законодавством.

Копію ухвали надіслати до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, для проведення дослідження фактів, викладених в заяві ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді діє до 15.06.2024 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 22.04.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1