ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/1508/23
Номер провадження №1-кп-678-34/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів обвинувальний акт, який затверджений 27 жовтня 2023 року прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 10 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, жителя провулок АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з незакінченою середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, раніше не судимого, військовозобов`язаного, інвалідність відсутня, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

учасники судового провадження:

прокурори: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

його захисник - адвокат ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА

ОСОБА_8 ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ

1. 10 серпня 2023 року близько 14 год. між ОСОБА_4 , який на законних підставах перебував у житловому будинку АДРЕСА_2 під час спільного розпивання спиртних напоїв, на ґрунті раптових особистих неприязних відносин, виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

В подальшому, ОСОБА_4 , того ж дня, близько 14 год. 10 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловому будинку АДРЕСА_2 , маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно та усвідомлено, взяв із столу ніж, та правою рукою наніс один проникаючий удар ножем в область черевної порожнини ОСОБА_6 , спричинивши останній тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного (ножового) ушкодження живота з ушкодженнями внутрішніх органів, тонкої кишки та брижі, внутрішньочеревинної кровотечі травматичного, геморагічного шоку (станом на 10 серпня 2023 року відповідно до розрахунку шокового індексу Альговера, який визначається за формулою PS/АТ, де PS - пульс або частота серцевих скорочень, AT - артеріальний тиск (систолічний) 90 / 88 = 1,02, що дорівнює 20-25% крововтрати (1,0 л), за критеріями Marino - це дефіцит об`єму циркулюючої крові II ступеня, який є наслідком проникаючого колото-різаного ушкодження живота) які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №216 від 15 вересня 2023 року, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечні для життя, після чого покинув місце події.

2. Своїми умисними діями, які виразилися у умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

ІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ

3. Прокурор ОСОБА_5 під час виступу в судових дебатах зазначив, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, є доведеною сукупністю зібраних органом досудового розслідування і досліджених судом доказів, тому, враховуючи те, що обвинувачений не визнав вину, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, обставину, яка обтяжує покарання стан алкогольного сп`яніння, його особу не працює, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, але вчинив тяжкий насильницький злочин, просить суд призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі, питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України знищити біологічні зразки, рушник та ніж, в порядку ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого витрати на залучення експерта, запобіжний захід не змінювати до набрання вироком законної сили.

4. Потерпіла ОСОБА_6 у судових засіданнях та у поданих суду заявах зазначила, що з ОСОБА_4 перебуває у дружніх відносинах, будь-яких претензій матеріального або морального характеру до нього немає, цивільний позов не заявляла, тому просить призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

5. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, щиро кається у вчиненому, усвідомив свій вчинок і те, що так робити не можна, свої дії засуджує і шкодує про наслідки, які настали для потерпілої.

6. Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 зазначив, що його підзахисний вину визнав повністю і розповідав правдиво як слідчому, так і суду ті обставини, які він пам`ятав, певні обставини обвинувачений не пам`ятає через травми голови раніше, але не перешкоджав провадженню і не мав наміру переховуватися від правосуддя, кваліфікацію інкримінованих дій не оспорюють, тому просить, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, те, що попросив вибачення у потерпілої, яка його пробачила, позитивну характеристику, те, що раніше не судимий і за станом здоров`я потребує лікування, мати обвинуваченого є пенсіонеркою і потребує стороннього догляду, призначити покарання у мінімальній межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України та застосувати положення ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Враховуючи те, що додаток до протоколу слідчого експерименту диск із відеозаписом судом не оглянуто через пошкодження, а це невід`ємна частина цього протоколу, вважає, що вказаний протокол є недопустимим доказом.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

7. Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду висловлював різну позицію про повне визнання вини і про часткове визнання вини.

Показав, що 10 серпня 2023 року біля обіду до нього прийшов ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , вони мали спиртне, тому усі пішли до будинку ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_2 , в подальшому туди ж прийшла й ОСОБА_6 , однак через деякий час вони усі кудись вийшли. Він їх чекав 10-15 хв. і оскільки не було чим порізати їжу, пішов до себе додому, де й взяв ніж. Коли заходив на територію домогосподарства ОСОБА_11 із будинку вибігла ОСОБА_6 і сказала, що хлопці всередині, в цей момент через невідомі йому обставини, що вплинули на його свідомість (затьмарення, засліплення, спалах в очах), у нього різко піднялась рука у якій був ніж і він наніс удар ОСОБА_6 , чому він так зробив - пояснити не може, адже будь-яких сварок і конфліктів з потерпілою у нього не було, не було й причин для удару ні злості, ні ревнощів, він був з нею в дружніх і товариських стосунках.

Після цього він одразу ж зрозумів, що сталось і що саме він зробив, тому він злякався, викинув неподалік ніж і попрямував додому, потерпілій допомогу не надавав.

В подальшому вийшов із дому і потім дізнався, що ОСОБА_6 забрала швидка.

Не визнає те, що удар наніс потерпілій у приміщенні будинку, адже це було на вулиці, ніж не брав зі столу у середині будинку ОСОБА_11 , а ніж якраз й ніс у руці до будинку, удар наніс без наявності умислу, а випадково, всередині будинку спиртні напої взагалі не вживав, вживав алкоголь з ОСОБА_9 напередодні.

Водночас, свої дії засуджує, розуміє, що вчинив не правильно, у потерпілої попросив вибачення і вона йому пробачила й немає до нього претензій, готовий понести призначене судом покарання.

8. Із показань обвинуваченого ОСОБА_4 випливає, що він свою вину фактично визнає частково, це ж вбачається також і з його заяви про те, що не бажає проведення слідчого експерименту під час досудового розслідування (а.с. 191 т. 2).

9. Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнає фактично частково, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується наступними доказами.

10. Так, потерпіла ОСОБА_6 показала, що 10 серпня 2023 року в обідню пору перебувала у будинку ОСОБА_11 , де разом із останнім, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 сиділи за столом і вживали алкогольні напої, ніхто не сварився і не конфліктував, але обвинувачений був у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Вона за власних потреб відлучилась з будинку і коли повернулась, то ОСОБА_4 підійшов до неї, в руках у нього був ніж і без будь-яких причин, нічого не говорячи, вдарив її в живіт ножем один раз від чого відчула біль, їй стало зле, такого вона від обвинуваченого не очікувала, в подальшому її забрала швидка медична допомога в лікарню.

Обвинуваченому ОСОБА_4 вибачила, будь-яких претензій до нього немає.

11. Свідок ОСОБА_10 показав, що 10 серпня 2023 року у будинку ОСОБА_11 , що в с. Ялинівка, разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 сиділи за столом і вживали спиртні напої, ніхто не сварився і не конфліктував.

В певний момент з будинку виходила ОСОБА_6 і ОСОБА_4 .

Коли усі були в середині будинку ОСОБА_4 з незрозумілих причин наніс один удар ножем в низ живота ОСОБА_6 і після цього пішов з будинку.

Йому невідомо де саме ОСОБА_4 взяв ніж.

Він ОСОБА_6 поклав на ліжко, потім ОСОБА_9 приклав до її до рани рушник, а він викликав швидку допомогу, яка по приїзду забрала потерпілу у лікарню.

Поліцейські затримали ОСОБА_4 у нього вдома в с. Ялинівка, ніж виявили поруч з домогосподарством, де сталася дана подія.

Не знає чи були ОСОБА_4 і ОСОБА_6 співмешканцями.

ОСОБА_9 бачив момент нанесення удару ОСОБА_4 для ОСОБА_6 .

12. Свідок ОСОБА_9 обставин нанесення потерпілій тілесних ушкоджень не бачив, оскільки відпочивав у іншій кімнаті, був в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Пам`ятає, що у ОСОБА_6 була кров, вона лягла на ліжко і він приклав до її рани рушник, в подальшому її забрала швидка допомога.

13. Свідок ОСОБА_12 показав, що є водієм швидкої медичної допомоги і 10 серпня 2023 року прибув разом з фельдшерами ОСОБА_13 і ОСОБА_14 на виклик в АДРЕСА_2 у зв`язку травмою ОСОБА_6 ножове поранення в нижню частину живота, їй було надано невідкладну медичну допомогу на місці, а в подальшому госпіталізовано до Летичівської лікарні.

Про обставини отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 нічого не казала.

14. Свідок ОСОБА_14 надала майже аналогічні покази, що й свідок ОСОБА_12 , однак додатково зазначила, що ОСОБА_6 повідомляла, що удар в живіт ножем їй наніс співмешканець, якого вона не хотіла викривати у вчиненому, вона лежала на ліжку.

15. Свідок ОСОБА_13 надав майже аналогічні покази, що й свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , однак не пам`ятає, щоб ОСОБА_6 повідомляла про обставини за яких отримала ножове поранення в живіт.

16. Свідок ОСОБА_15 показав, що є лікарем у Летичівській лікарні і 10 серпня 2023 року після обіду до лікарні було доставлено ОСОБА_6 із ножовим пораненням у живіт і у зв`язку із загрозою її життю та її важким станом було проведено оперативне втручання, їй надано допомогу, а вже 21 серпня 2023 року її було виписано додому.

Про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень потерпіла не повідомляла.

17. Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 показали, що 10 серпня 2023 року були понятими при огляді господарства ОСОБА_18 по факту нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_6 , при них вилучені речові докази - ніж і рушник, в час проведення слідчих дій потерпіла ОСОБА_6 була у лікарні, а обвинуваченого ОСОБА_4 на місці події не було, складені в результаті слідчих дій документи вони дійсно підписували.

18. Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) за ч. 1 ст. 121 КК України підтверджуються й зібраними органом досудового розслідування письмовими доказами.

19. Так, 10 серпня 2023 року складено рапорт оперативного чергового поліції згідно з яким на лінію 103 надійшло повідомлення про тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 під час спільного розпиття спиртних напоїв на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин кухонним ножем спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , яку госпіталізовано до медичного закладу (а.с. 3 т. 2).

20. 10 серпня 2023 року у період з 18 год. 26 хв. по 19 год. 34 хв. слідчим проведено огляд місця події про що складено протокол з фототаблицями згідно якого об`єктом огляду є домогосподарство по АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_11 , та у спальній кімнаті будинку виявлено та вилучено рушник із слідами речовини бурого кольору, а на відстані близько 11 м від вказаного домогосподарства на узбіччі в траві виявлено кухонний ніж синього кольору зі слідами речовини бурого кольору (а.с. 10, 11-28 т. 2).

21. 11 серпня 2023 року постановою заступника начальника слідчого відділення ухвалено вважати правильним реєстраційний номер будинку, де було проведено огляд місця події, який належить на праві власності ОСОБА_11 АДРЕСА_2 (а.с. 71-72, 73, 75, 135 т. 2).

22. 14 серпня 2024 року ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку (фактично огляду місця події), який проведено 10 серпня 2023 року в період часу з 18 год. 26 хв. по 19 год. 34 хв. слідчим по АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_11 з метою відшукання та вилучення майна, здобутого в результаті вчинення кримінального правопорушення, виявлення та фіксації відомостей про обставини кримінального правопорушення за результатами проведення якого було виявлено та вилучено рушник зі слідами речовини бурого кольору зовні схожої на кров та кухонний ніж синього кольору зі слідами речовини бурого кольору в області леза загальною довжиною ножа 18 см, довжиною леза 7 см, довжиною руків`я 11 см (а.с. 86 т. 2).

23. 10 серпня 2023 року слідчим в присутності захисника складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину згідно якого ОСОБА_4 затриманий 10 серпня 2023 року о 18 год. 30 хв. у зв`язку з тим, що 10 серпня 2023 року близько 14 год. 30 хв. в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 він під час спільного розпивання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар ножем в нижню частину живота ОСОБА_6 чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення в область черевної порожнини.

ОСОБА_4 зазначив, що свою провину у вчиненому не визнає (а.с. 42-46 т. 2).

24. 16 серпня 2023 року у період з 13 год. 45 хв. по 14 год. 42 хв. слідчим проведено слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_9 про що складено протокол з фототаблицями і свідок розказав та показав, що 10 серпня 2023 року разом із знайомими ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 розпивали спиртні напої в спільній кімнаті будинку ОСОБА_11 , від вжитого спиртного йому стало зле і він пішов спати в іншу кімнату. В подальшому, через певний проміжок часу почув крики, тому відразу піднявся і пішов в спальну кімнату, де побачив, що поряд із шафою стояла ОСОБА_20 і трималася за живіт, а по її ногах текла кров. На його запитання ОСОБА_20 відповіла, що її ножем вдарив ОСОБА_22 , який втік із будинку. Він поклав ОСОБА_20 на ліжко та приклав до її живота рушник та попросив ОСОБА_23 викликати швидку медичну допомогу, яка в подальшому її забрала до лікарні (а.с. 95, 96-110 т. 2).

25. 16 серпня 2023 року у період з 15 год. 19 хв. по 16 год. 40 хв. слідчим проведено слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_10 про що складено протокол з фототаблицями і свідок розказав та показав, що 10 серпня 2023 року разом із знайомими ОСОБА_24 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 вживали спиртні напої в будинку ОСОБА_11 , від вжитого спиртного ОСОБА_25 стало зле і він пішов спати в іншу кімнату. В подальшому ОСОБА_22 без будь-якого словесного конфлікту та суперечки взяв зі столу кухонний ніж правою рукою та наніс один удар цим ножем у область живота ОСОБА_20 , після нанесеного удару ОСОБА_22 покинув приміщення будинку разом із ножем, а ОСОБА_20 від отриманого тілесного ушкодження відразу почала голосно кричати і в цей час до неї з іншої кімнати вибіг ОСОБА_9 , який запитав її що сталося та ОСОБА_20 повідомила йому, що ОСОБА_22 вдарив її ножем у живіт, вони побачили на її ногах кров. ОСОБА_9 поклав ОСОБА_20 на ліжко і приклав до її рани рушник, а йому доручив викликати швидку медичну допомогу, яка по приїзду забрала потерпілу в лікарню (а.с. 111, 112-129 т. 2).

26. У період з 18 серпня 2023 року по 15 вересня 2023 року проведена судово-медична експертиза ОСОБА_6 про що складено висновок експерта №216 в якому відображено наявність у потерпілої тих тілесних ушкоджень, про які зазначено у формулюванні обвинувачення ОСОБА_4 (а.с. 158-159 т. 2).

27. 13 жовтня 2023 року у період з 10 год. 47 хв. по 11 год. 04 хв. слідчим проведено слідчий експеримент з потерпілою ОСОБА_6 , яка розказала і показала, що в серпні 2023 року, точної дати і часу не пам`ятає, прийшла до будинку знайомого ОСОБА_26 (на час слідчої дії покійний) де перебували ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , які сиділи за столом і вживали спиртні напої, вона до них приєдналася. Через невеликий проміжок часу вона вийшла за своїх особистих потреб на вулицю, з нею вийшов ОСОБА_28 , який пішов на дорогу. В подальшому вона повернулась до тієї ж кімнати будинку, де були ті ж самі її знайомі, в тому числі, ОСОБА_28 . В цей час ОСОБА_28 без будь-яких слів наніс їй одне ножове порання в область живота, в якій руці тримав ніж не бачила, та покинув місце події в невідомому напрямку. Від удару їй стало зле, відчула різкий біль, впала на підлогу, їй ОСОБА_29 надавав допомогу, а ОСОБА_27 викликав швидку допомогу, по приїзду якої її госпіталізовано у лікарню (а.с. 201-208 т. 2).

28. Суд відхиляє твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 про недопустимість в цілому протоколу слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_6 від 13 жовтня 2023 року, оскільки додаток до даного протоколу (а.с. 209 т. 2) судом не оглянуто з технічних причин - відеозапис не відтворюється, іншу копію вказаного відеозапису орган досудового розслідування надати не може, що випливає з листів органу досудового розслідування та позиції прокурора в судовому засіданні.

Суд визнає складений слідчим протокол слідчого експерименту належним і допустимим доказом, адже вказаний протокол складено у відповідності до вимог ч. 6 ст. 240 КПК України, у протоколі докладно викладено умови і результати слідчого експерименту, а потерпіла ОСОБА_6 підтвердила в судовому засіданні, що слідчий експеримент з нею дійсно проведено в присутності понятих, вона поставила підпис у вказаному протоколі, підтвердила ті відомості про які у ньому зазначено.

При цьому, під час проведення слідчого експерименту може проводитись, в тому числі, відеозапис, що чітко визначено у ч. 2 ст. 240 КПК України.

Отже, аналіз ст. 240 КПК України свідчить про те, що основним є документ - складений слідчим протокол, який підтверджує факт проведення слідчого експерименту, а не відеозапис цієї слідчої дії, відсутність технічного носія інформації, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту, не може свідчити про недопустимість доказу.

Слід також зазначити, що Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2024 року у справі №645/6247/16-к прийшов до висновку, що технічний носій інформації на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту, а саме його відеозапис містить достатні відомості, що відображають хід його проведення, що за своєю природою є самостійним джерелом доказів, визначеним ст. 84 КПК України.

Крім того, лікар судово-медичний експерт у висновку №260 від 16 жовтня 2023 року (додаткова судово-медична експертиза потерпілої ОСОБА_6 ) зазначив, що відеозапис проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 від 13 жовтня 2023 року був дійсно наданий слідчим і детально переглянутий експертом (а.с. 216-217 т. 2).

Тобто, лікар судово-медичний експерт при наданні висновку переглянув відеозапис проведення слідчого експерименту за участю потерпілої, це свідчить, що під час досудового розслідування вказаний відеозапис можливо було відтворити.

29. 23 лютого 2024 року складено висновок експерта №СЕ-19/102-23/14861-БД за змістом якого генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на поверхні кухонного ножа (об`єкти №3, 4 поверхні лівої та правої щоки клинка кухонного ножа), який був вилучений в ході огляду місця події 10 серпня 2023 року, збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_6 (об`єкт №1) та не збігаються з генетичними ознаками крові підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкт №2) (абз. 1 п. 3 резолютивної частини).

Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на поверхні кухонного ножа (об`єкт №6- поверхня правої сторони руків`я кухонного ножа), який був вилучений в ході огляду місця події 10 серпня 2023 року, є змішаними, належать більше ніж одній особі та містять генетичні ознаки зразка крові потерпілої ОСОБА_6 (об`єкт №1) та зразка крові підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкт №2) (абз. 4 п. 3 резолютивної частини).

Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на поверхні кухонного ножа (об`єкт №8 поверхня верхнього та нижнього краю руків`я кухонного ножа), який був вилучений в ході огляду місця події 10 серпня 2023 року є змішаними, належать більше ніж двом особам та є придатними для подальшої генетичної ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. При цьому встановлено, що генетичні ознаки особи, що домінує в змішаних генетичних ознаках клітин з ядрами, виявлених на поверхні кухонного ножа (об`єкт №8), збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_4 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_6 (об`єкт №1) (абз. 5 п. 3 резолютивної частини).

30. Хоча свідок ОСОБА_9 детально не розповів суду у судовому засіданні 12 грудня 2023 року про обставини нанесення потерпілій обвинуваченим тілесних ушкоджень, оскільки їх детально не пам`ятає, однак із ним проведено слідчий експеримент, протокол якого ним підписаний, на фотозображеннях видно, що свідок чітко показує місце у будинку де він відпочивав, місце у будинку де він виявив потерпілу, ліжко у будинку на яке він її поклав із пораненням і як прикладав до її рани на животі рушник.

При цьому, свідок ОСОБА_9 або інші учасники судового розгляду не ставили під сумнів ті обставини, про які зазначено у протоколі слідчого експерименту зі свідком.

У зв`язку із цим, суд вважає, що відомості у протоколі проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 16 серпня 2023 року слід взяти за основу, при цьому відомості у цьому протоколі узгоджуються з іншими доказами у справі.

31. За таких обставин сукупність досліджених доказів, які є належними і допустимими, дає суду підстави для висновку, що дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

32. Згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого (ч. 1). Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ч. 2).

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1). Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (ч. 2).

33. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.

Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.

З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

34. У санкції ч. 1 ст. 121 КК України визначено покарання за його вчинення у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

35. Отже, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України відповідно до ч. 4 і ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

36. Із позиції обвинуваченого ОСОБА_4 випливає, що він частково визнає свою вину, усвідомлює наслідки, які настали внаслідок його дій, адже одразу після завдання удару ножем потерпілій зрозумів, що сталось, має негативне ставлення до вчиненого ним, готовий понести призначене судом покарання.

37. 23 серпня 2023 року складено висновок судово-психіатричного експерта №574 згідно якого ОСОБА_4 : на період інкримінованого йому кримінального правопорушення будь-яким психічним розладом не страждав, він міг усвідомлювати свої дії, передбачати їхні наслідки та керувати ними; на теперішній час будь-яким психічним захворюванням не страждає, усвідомлює свої дії та може керувати ними; застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 147-148 т. 2).

13 жовтня 2023 року складено висновок судово-психіатричного експерта №682 (додаткова експертиза) у якому відображено ті ж самі висновки, що й у висновку судово-психіатричного експерта №574 від 23 серпня 2023 року (а.с. 197-199 т. 2).

38. ОСОБА_4 на диспансерному обліку в нарколога, психіатра, невролога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, заяв і скарг на нього не надходило, не працює, не одружений, неповнолітніх осіб на утриманні немає, проживає з матір`ю ОСОБА_30 , 1952 року народження, по мобілізації до Збройних сил України не призивався, в силу ст. 89 КК України не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався (а.с. 35 т. 1, а.с. 29, 30-31, 33, 34, 35, 36, 37, 41, 161, 162, 163 т. 2).

Однак, згідно довідки-характеристики Летичівської селищної ради ОСОБА_4 характеризується негативно, веде антисоціальний спосіб життя, неодноразово надходили скарги від жителів с. Ялинівка (а.с. 38 т. 2).

39. У обвинувальному акті зазначено, що обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України не встановлені.

Однак, зважаючи на позицію ОСОБА_4 в судовому засіданні, суд все ж приходить до висновку, що він щиро кається у вчиненому, тому дана обставина згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є такою, що пом`якшує його покарання.

40. У обвинувальному акті зазначено, що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Хоча ОСОБА_4 й стверджує, що під час перебування у будинку ОСОБА_11 він не вживав разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 спиртних напоїв, однак він й не заперечує, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки напередодні дійсно вживав спиртні напої.

Водночас, свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , потерпіла ОСОБА_6 підтвердили, що вони разом з обвинуваченим ОСОБА_4 вживали спільно спиртне.

Факт перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом медичного огляду від 10 серпня 2023 року, а також роздруківкою приладу Алконт-М, результат тесту ОСОБА_4 - 2,20 ‰ (проміле) (а.с. 39, 40 т. 2).

Те, що відомості про алкогольне сп`яніння ОСОБА_4 відображені у відповідному протоколі, форма якого скасована, беззаперечно не може бути підставою для визнання даного доказу недопустимим, адже суд має виходити із фактичних даних, які відображені у цьому документі, а не суто із його назви і форми, визнавши вказаний доказ недопустимим суд в такому випадку допустить формальний підхід до оцінки доказу.

41. 14 листопада 2023 року, 26 грудня 2023 року потерпіла ОСОБА_6 подала суду заяви в яких вказала, що з ОСОБА_4 перебуває у дружніх відносинах, будь-яких претензій матеріального або морального характеру до нього немає, цивільний позов не заявляла і не буде заявляти, просить суд не позбавляти волі ОСОБА_4 і призначити йому покарання, не пов`язане з позбавлення волі та не направляти його в місця відбування покарання (а.с. 34, 77 т. 1).

Потерпіла ОСОБА_6 підтвердила факт подання до суду вказаних заяв, однак у судових засіданнях мала суперечливу позицію щодо призначення або не призначення реальної міри покарання обвинуваченому, при продовженні терміну дії запобіжного заходу вважала, що обвинуваченого ОСОБА_4 не слід утримувати під вартою, водночас після нанесення їй удару ножем у живіт вона його боїться, оскільки він коли вживає спиртні напої стає не контрольованим і не розуміє, що він робить.

42. Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що беруться до уваги при призначенні покарання.

43. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення тяжкий злочин, фактичні обставини справи, дані про особу ОСОБА_4 , його вік, відомості про стан здоров`я, оцінку яким надано у висновках судово-психіатричного експерта №574 від 23 серпня 2023 року і №682 від 13 жовтня 2023 року, те, що не одружений і не працює офіційно, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, те, що в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, позитивну характеристику з місця проживання у м. Вінниця та негативну характеристику з місця проживання у АДРЕСА_2 , позицію потерпілої, яка висловлена у поданих суду заявах і у судовому засіданні.

За цих обставин, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі у мінімальній межі санкції інкримінованого кримінального правопорушення (злочину).

44. Суд переконаний, що призначення саме такого покарання ОСОБА_4 буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

45. Зважаючи на обставини, які встановлені судом при розгляді даного кримінального провадження по суті, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 69 КК України, а також ст.ст. 75, 76 КК України.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД

46. Згідно обвинувального акта майнова шкода не завдана, цивільний позов потерпілою не заявлявся.

47. Питання про речові докази суд вирішує згідно з вимогами ч. 9 ст. 100 КПК України: біологічні зразки, рушник і ніж - слід знищити (а.с. 69-70, 133, 134 т. 2), а накладений арешт на майно - слід скасувати (а.с. 79-80 т. 2).

48. У даному кримінальному провадженні суд ухвалює обвинувальний вирок, тому на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експерта.

49. У зв`язку з тим, що обвинуваченому призначається покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити до набрання вироком законної сили, однак не більше, ніж на 60 днів з моменту проголошення вироку.

Строк попереднього ув`язнення обвинуваченого зараховується у строк покарання.

50. Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-100, 107-108, 110, 337, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення - з 10 серпня 2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 днів (до 13 липня 2024 року включно), продовжити міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази:

рушник зі слідами речовини бурого кольору зовні схожою на кров - знищити;

змив з кисті лівої та правої рук ОСОБА_4 , контрольний змив (зразок) знищити;

зрізи нігтьових пластин правої руки ОСОБА_4 знищити;

кухонний ніж синього кольору знищити.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 14 серпня 2023 року арешт на вилучені 10 серпня 2023 року в ході проведення обшуку (огляду місця події) речі рушник і кухонний ніж синього кольору на яких є сліди речовини бурого кольору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 18399,51 грн. (висновок експерта №СЕ-19/102-23/14861-БД від 23 лютого 2024 року).

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_1