Провадження № 1-кс/686/4031/24
УХВАЛА

Іменем України

7 травня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001523 від 03.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

6 травня 2024 року прокурор Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 03.05.2024 року близько 17:30 год. під час проведення санкціонованого огляду приміщення будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на корпус ручної гранати оборонного типу Ф1 з маркуванням на донній частині "107 94-78Т", який відноситься до категорії - обмежено небезпечний з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості пошкодження, псування, знищення чи відчуження такого майна.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання у судове засідання не з`явився, зазначив про розгляд за його відсутності, вимоги підтримав.

Власник майна на підставі ч.2 ст. 172 КПК України в судове засідання не викликався.

Як вбачається з матеріалів клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 03.05.2024 близько 17:30 год. працівниками поліції, в ході огляду приміщення будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у одній із кімнат, на ліжку, під подушкою, було виявлено корпус гранати Ф1 з маркуванням на донній частині "107 94-78Т", який відноситься до категорії - обмежено небезпечний.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 03.05.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001523 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , який повідомив, що 03.05.2024 близько 14 год 30 хв перебуваючи у гр. ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , який являється власником мисливської зброї, під час перевірки дозвільної системи дружина ОСОБА_4 повідомила, що у останнього наявна граната, яку він привіз із зони бойових дій, під час служби в Збройних Силах України, після чого ним було здійснено виклик на лінію «102» та вони очікували приїзду слідчо-оперативної групи.

В період часу з 17 год 26 хв по 17 год 37 хв 03.05.2024 було проведено огляд місця події в приміщенні будинку АДРЕСА_1 на підставі заяви ОСОБА_4 , під час якого було виявлено та вилучено: корпус ручної гранати оборонного типу Ф1 з маркуванням на донній частині "107 94-78Т", який відноситься до категорії - обмежено небезпечний, який поміщено до сейф-пакету АБ 019729.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 03.05.2024 вказаний корпус гранати Ф 1, який було вилучено в ході проведення огляду місця події, являється важливим речовим доказом по даному провадженню та містить відомості про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки його незастосування може призвести до зникнення, заміни, втрати чи пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів та слідової інформації, що міститься на них, тобто запобігання можливості їх приховування, псування, зникнення, втрати, передачі, пошкодження, знищення, відчуження

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або перебувають в інших фізичних або юридичних осіб, щодо яких здійснюється провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частинами 8 та 11 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження речових доказів та може призвести до їх пошкодження, знищення, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Враховуючи те, що матеріалами кримінального провадження доведені підстави вважати, що майно, яке було вилучено 03.05.2024 року під час проведення огляду місця події має суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, враховуючи положення ст.ст. 170, 171 КПК України, а саме, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що необхідно накласти арешт на вищезазначене майно.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на корпус ручної гранати оборонного типу Ф1 з маркуванням на донній частині "107 94-78Т", який відноситься до категорії - обмежено небезпечний з метою забезпечення збереження речових доказів, тобто запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження вищевказаного майна, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1