КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 06 червня 2024 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 квітня 2024 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна-

адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001220 від 04.07.2023 року на майно, вилучене під час проведення 17.04.2024 року обшуку, а саме: автомобіль марки «BMW», моделі «X3», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію т/з «BMW», моделі «X3», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 ; ключ від автомобіля марки «BMW», моделі «X3», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 .

Не погоджуючись з таким рішенням представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Зобов`язати уповноважених осіб повернути вилучене майно.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що копію оскаржуваної ухвали отримано представником 01 травня 2024 року, апеляційну скаргу направлено поштою 06 травня 2024 року. З цих підстав апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Апелянт зазначає, що транспортний засіб придбано ОСОБА_5 у 2023 році за власні кошти, а відтак вказаний автомобіль набуто законним шляхом.

Крім того, органом досудового розслідування проведено обшук транспортного засобу, а тому він не відповідає ознакам, передбачених ст. 98 КПК України.

На переконання сторони захисту, слідчим суддею позбавлено ОСОБА_5 можливості бути присутньою під час розгляду клопотання, оскільки смс-повідомлення про її виклик на 19 квітня 2024 року о 17:30 год., надійшло того ж дня за декілька годин до вказаного часу, однак власник майна перебувала у м. Одеса, що унеможливило її прибуття до суду.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів провадження убачається, що 19 квітня 2024 року клопотання прокурора розглянуто без повідомлення власника майна, копію оскаржуваної ухвали отримано представником 01 травня 2024 року, апеляційну скаргу направлено поштою 06 травня 2024 року. Колегія суддів вважає, що з наведених підстав строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 04 липня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001220, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України.

У клопотанні прокурора зазначено, що керівник злочинної організації ОСОБА_9 , діючи умисно, спільно з її членами ОСОБА_10 ,, ОСОБА_11 , та 7-ма громадянами Чеської Республіки, членами злочинної організації, з метою власного незаконного збагачення, в період часу не пізніше листопада 2022 року по 17.04.2024 (по момент припинення злочинної діяльності злочинної організації правоохоронними органами), відповідно до відведеної кожному злочинної ролі, діючи згідно раніше розробленого та узгодженого всіма учасниками злочинної організації плану в межах спільного злочинного умислу, з використанням електронно-обчислювальної техніки (комп`ютерного обладнання), пристроїв VolP телефонії та віртуальних АТС, шахрайськими способом заволоділи коштами громадянам Чеської Республіки на загальну суму 5,5 млн. грн.

17 квітня 2024 року на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року проведено обшук автомобіля марки «BMW», моделі «X3», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатом якого, окрім іншого, виявлено та вилучено: автомобіль марки «BMW», моделі «X3», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію т/з «BMW», моделі «X3», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 ; ключ від автомобіля марки «BMW», моделі «X3», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 .

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 від 18 квітня 2024 року вилучене майно визначено речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

19 квітня 2024 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт автомобіля марки «BMW», моделі «X3», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію т/з «BMW», моделі «X3», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 ; ключ від автомобіля марки «BMW», моделі «X3», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 , з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 квітня 2024 року клопотання прокурора задоволено.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001220 про накладення арешту на вказаний транспортний засіб, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Колегія суддів з таким рішенням слідчого судді погодитись не може, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Зокрема, згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави арешту майна відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу.

З матеріалів судового провадження вбачається, що органом досудового розслідування під час складання вказаного клопотання та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримано вимог зазначених норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод,

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, в порушення вимог п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт транспортного засобу, що належить ОСОБА_5 , належним чином не перевірив правову підставу для такого арешту та можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні, та не встановив достатність доказів на підтвердження підстав для накладення арешту з метою збереження речових доказів.

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя не перевірив, чи виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 з потребам досудового розслідування, і чи не порушує при вказаних обставинах справедливий баланс між інтересами власника майна, третіх осіб гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

У порушення ст.ст. 171, 173 КПК України, слідчий суддя не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

Прокурором не доведено в клопотанні існування достатніх правових підстав для накладення арешту на транспортний засіб, який належить ОСОБА_5 , передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що вказаний автомобіль є предметом протиправної діяльності, об`єктом та знаряддям злочину та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку із чим винесена постанова про визнання речовими доказами є формальною та не містить обгрунтованих мотивів.

Прокурор обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не перевірено вказані обставини, які свідчать про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, на яку посилається орган досудового розслідування.

На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 квітня 2024 року та задовольнити апеляційну скаргу.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 квітня 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про накладення арешту кримінальному провадженні № 0001220 від 04.07.2023 року на майно, вилучене під час проведення 17.04.2024 року обшуку, а саме: автомобіль марки «BMW», моделі «X3», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію т/з «BMW», моделі «X3», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 ; ключ від автомобіля марки «BMW», моделі «X3», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова (VIN): НОМЕР_2 , - відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15

Єдиний унікальний № 757/17835/24-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16

Провадження № 11сс/824/3835/2024 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК