Справа № 738/261/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/364/24
Категорія - в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

28 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження:

засудженого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференцій із Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» та захисником, матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено спільне подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та спостережної комісії Менської міської ради Чернігівської області щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Балтського районного суду Одеської області від 10 червня 2015 року за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 185, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі, якому основний вид покарання у виді позбавлення волі замінений на обмеження волі на невідбутий строк покарання, який станом на 12 лютого 2024 року становив 4 роки 7 місяців 8 днів.

Задовольняючи подання, суд вказав на те, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що відбувши 2/3 частини призначеного строку покарання ОСОБА_6 став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка та ставлення до праці.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, як таку, що суперечить нормам кримінального-виконавчого законодавства та винесена з порушенням вимог ст. 413 КПК України, за результатами апеляційного розгляду винести нову ухвалу, якою у задоволенні спільного подання начальника ДУ «Менська виправна колонія (№91)» та голови спостережної комісії Менської міської ради Чернігівської області про заміну ОСОБА_6 покарання більш м`яким, відмовити.

Аргументує тим, що заміні невідбутої частини покарання більш м`яким підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності, що є головною передумовою для заміни покарання більш м`яким, а не формальний сплив певного строку покарання.

Як було встановлено, засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі за увесь період відбування покарання спочатку характеризувався посередньо, оскільки допускав порушення норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, а тому вказані обставини не свідчать про те, що засуджений довів своє виправлення, оскільки така його поведінка не може бути підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Під час прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 , судом не були враховані всі обставини в сукупності та залишено поза увагою, що засуджений не став на шлях виправлення, оскільки за у есь час відбування покарання його поведінка не завжди була сумлінною, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ст. 82 КК України, проте, в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення останнього.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, засудженого та його захисника, які заперечили проти доводів прокурора, ухвалу суду вважали законною та обґрунтованою, просили залишити її без змін та врахувати, що ОСОБА_6 виправився, сумлінно ставиться до виконання своїх обов`язків, працевлаштований та заслуговує на застосування такої пільги, як заміна покарання більш м`яким, зауважили, що три стягнення вже тривалий час є погашеними, перевіривши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 10 червня 2015 року був засуджений Балтським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 185, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 13 липня 2015 року та був звернутий до виконання.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2016 року ОСОБА_6 в строк покарання у виді позбавлення волі був зарахований термін його попереднього ув`язнення за період з 16 лютого 2015 року по 12 липня 2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В місцях позбавлення волі ОСОБА_6 перебуває з 20 лютого 2015 року, до Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» прибув 07 серпня 2015 року та відбуває покарання по теперішній час.

З 2018 року ОСОБА_6 працював на дільниці майстерень установи на території сектору максимального рівня безпеки по виготовленню поштових конвертів. До виконання обов`язків ставився добросовісно, за що два рази був заохочений правами начальника відділення за сумлінне ставлення до праці.

Згідно поданої письмової заяви з 25 лютого 2023 року по теперішній час ОСОБА_6 виконує обов`язки робітника будівельної бригади установи. До покладених на нього обов`язків відноситься позитивно та відповідально, поставлені завдання виконує вчасно та якісно, за що два рази був заохочений правами начальника установи.

Згідно графіку засуджений залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, до робіт ставиться позитивно.

За змістом ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є можливою за дотримання таких умов: відбування покарання лише у виді позбавлення чи обмеження волі; наявність певної, визначеної ч. 4 ст. 82 КК України, частини фактично відбутого покарання; наявність даних, які указують на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідні роз`яснення викладені у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, де зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

На переконання колегії суддів, вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції в повній мірі.

Так, за час відбування покарання в Одеському слідчому ізоляторі ОСОБА_6 порушень вимог встановленого режиму не допускав, розпорядок дня виконував, при цьому, до суспільно корисної праці не залучався, заходи заохочення до нього не застосовувались.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що засуджений ОСОБА_6 дійсно має чотири заохочення на противагу трьом стягненням, які є погашеними в установленому законом порядку.

Згідно спільного подання начальника ДУ «Менська виправна колонія (№91)» та Голови спостережної комісії від 05 лютого 2024 року засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також згідно з даними висновку ступеня виправлення, відповідно до вимог наказу міністерства Юстиції України №294/5 від 19.01. 2023 року, став на шлях виправлення і заслуговує на пільги у виді зміни умов тримання.

Попри те, що за період відбування покарання до ОСОБА_6 застосовувались заохочення, він задіяний у реалізації програм диференційованого виховного впливу та є працевлаштованим, а тому колегія суддів не погоджується з думкою прокурора про те, що засуджений не став на шлях виправлення та потребує відбування покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2024 року про заміну засудженому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі на невідбутий строк покарання, без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12