Справа №760/9728/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого CВ Солом`янського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 13.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського міського суду м. Києва надійшло зазначене клопотання.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що ОСОБА_7 , здійснив дії направлені на отримання дозволу на зберігання вогнепальної зброї, а саме мисливської нарізної зброї карабіну «Вулкан-ТК» ХК № НОМЕР_2 калібр 5,45?39.

В подальшому, ОСОБА_7 будучи належним чином ознайомлений та попереджений про правила зберігання та використання мисливської нарізної зброї, а саме карабіну «Вулкан-ТК» ХК № НОМЕР_2 калібр 5,45?39, а також про наслідки порушення таких правил, вирішив здійснити дії направлені на зміну цільового призначення вказаної зброї.

Так, у невстановлений слідством час, але не пізніше 29.01.2020, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, в невстановленому слідством місці, маючи умисел на ремонт мисливської нарізної зброї у багато цільову вогнепальну зброю, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, у не встановлений спосіб, ОСОБА_7 , вніс зміни в конструкцію вищевказаного мисливського карабіну «Вулкан-ТК» ХК № °229910 калібр 5,45?39, а саме:

- видалив механізм блокування ударно-спускового механізму при складеному прикладі, в результаті чого стало можливим проведення пострілів з карабіну при складеному прикладі;

- вніс змін в конструкцію ударно-спускового механізму (замінено шептало одиночного вогню) в результаті чого з наданого карабіну стало можливим ведення автоматичного вогню.

В результаті вказаних дій ОСОБА_7 , які полягали в умисному внесенні змін у карабін моделі «Вулкан-ТК» ХК № :НОМЕР_2 калібр 5,45?39, - останній вчинив незаконний ремонт мисливського карабіну на багатоцільову вогнепальну нарізну зброю, яку в подальшому почав зберігати у невстановленому слідством місці.

Згідно висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України № 19/8/2-20-CE/20 від 25.02.2020 наданий на дослідження об?єкт є придатною до стрільби переробленою нарізною вогнепальною зброєю, виготовленою шляхом переробки саморобним способом карабіну промислового виготовлення моделі «Вулкан-ТК»НОМЕР_1, калібру 5,45?39 мм; переробка полягає у:

- видаленні механізму блокування ударно-спускового механізму при складеному прикладі, в результаті чого стало можливим проведення пострілів з даного карабіну при складеному прикладі:

- внесенні змін в конструкцію ударно-спускового механізму (замінено шептало одиночного вогню) в результаті чого з наданого карабіну стало

можливим ведення автоматичного вогню.

В магазинах, наданих на дослідження разом з карабіном, відсутні обмежувачі ємності. Ємність кожного з наданих магазинів становить 30 патронів калібру 5,45?39 мм. Будь-який з наданих магазинів може бути застосований для живлення патронами наданого карабіну. В наданому на дослідження вигляді карабін не відповідає вимогам, що висуваються до мисливської нарізної вогнепальної зброї. Так, карабін моделі «Вулкан-ТК» ХК № НОМЕР_2 калібр 5,45х39, не відповідає п п. 4.2.1.2, 4.4, 4.13.2 та 4.13.3 (при застосуванні з даним карабіном наданих магазинів) ГСТУ 78-41-002-97 «Зброя спортивна та мисливська», за наступними конструктивними особливостями:

- загальна довжина з розкладеним та зафіксованим прикладом менше 800 мм;

- є можливість автоматичної стрільби;

- є можливість стрільби з складеним прикладом;

- в магазинах відсутні невід?ємні обмежувачі кількості патронів.

Таким чином, ОСОБА_7 , своїми умисними діями, які виразилися незаконній переробці вогнепальної зброї, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263-1 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 , будучи належним чином ознайомлений та попереджений про правила зберігання та використання мисливської нарізної зброї, а саме карабіну « Вулкан-ТК » ХК НОМЕР_1 калібр 5,45?39, а також про наслідки порушення таких правил, усвідомлюючи, що після внесення конструктивних змін до мисливського карабіну « Вулкан-ТК » ХК НОМЕР_1 калібр 3,45?39, а саме видалення механізму блокування ударно-спускового механізму при складеному прикладі, в результаті чого стало можливим проведення пострілів з даного карабіну при складеному прикладі, а також внесення змін в конструкцію ударно-спускового механізму (замінено шептало одиночного вогню) в результаті чого з наданого карабіну стало можливим ведення автоматичного вогню мисливський карабін став багато цільовою вогнепального автоматичного вогню, мисливський карабін став багатоцільовою вогнепальною нарізною зброєю, дозволу на зберігання якої у нього не має, та почав зберігати вказаний карабін у невстановленому слідством місці

Так, у невстановлений слідством час, ОСОБА_7 , почав незаконно оберігати вказаний карабіну «Вулкан-ТК» ХК 1229910 калібр 5,45%39, при собі. в подальшому 29.01. 2020 за адресою: АДРЕСА_3 , при затриманні ОСОБА_7 , в ході обшуку вилучено карабіну « Вулкан-ТК » ХК НОМЕР_1 калібр 5,45?39.

Згідно висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України № 19/8/2-20-CE/20 від 15.02.2020 наданий на дослідження об?єкт є придатною до стрільби переробленою нарізною вогнепальною зброю, виготовленою шляхом переробки саморобним способом карабіну промислового виготовлення моделі « Вулкан-ТК» НОМЕР_1 , калібру 5,45?39 мм; переробка полягає у:

- видаленні механізму блокування ударно-спускового механізму при складеному прикладі, в результаті чого стало можливим проведення пострілів з такого карабіну при складеному прикладі;

- внесенні змін в конструкцію ударно-спускового механізму (замінено шептало одиночного вогню) в результаті чого з наданого карабіну стало можливим ведення автоматичного вогню.

В магазинах, наданих на дослідження разом з карабіном, відсутні обмежувачі ємності. Ємність кожного з наданих магазинів становить 30 патронів калібру 5,45?39 мм. Будь-який з наданих магазинів може бути застосований для живлення патронами наданого карабіну. В наданому на дослідження вигляді карабін не відповідає вимогам, що висуваються до мисливської нарізної вогнепальної зброї.

Таким чином, ОСОБА_7 , своїми умисними діями, які виразилися у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.

Крім, цього, ОСОБА_8 , будучи належним чином ознайомлений та попереджений про правила зберігання та використання бойових припасів, а також про наслідки порушення таких правил, вирішив вчинити новий злочин у сфері незаконного поводження з бойовими припасами.

Так у невстановлений слідством час, але не пізніше 29.01.2020 ОСОБА_7 у невстановленому слідство місці і придбав 45 (сорок п?ять) патронів з маркуванням «270 06», які є боєприпасами нарізної вогнепальної зброї - бойовими проміжними патронами з кулею із сталевим осердям, калібру 5,45?39 мм, усвідомлюючи, що дозволу на зберігання яких у нього не має, та почав зберігати їх у невстановленому слідством місці.

Так, у невстановлений слідством час, ОСОБА_7 , почав незаконно зберігати вказаний придбані 45 (сорок п?ять) патронів, при собі. В подальшому 29.01.2020 за адресою: АДРЕСА_3 , при затриманні ОСОБА_7 , в ході обшуку вилучено 45 (сорок п?ять) патронів з маркуванням «270 06».

Згідно висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України №/8/2-18-CE/20 від 25.02.2020 надані на дослідження 45 (сорок п?ять) патронів предметів схожих на набої, вилучені 30 січня 2020 року під час здійснення обшуку затриманої особи - ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 . З боєприпасами нарізної вогнепальної зброї. Вказані боєприпаси нарізної вогнепальної зброї придатні до стрільби 45 (сорок п?ять) патронів з маркуванням «270 06» є боєприпасами нарізної вогнепальної зброї - бойовими проміжними патронами з кулею із сталевим осердям. калібру 5.15х39 мм: патрони виготовлені промисловим (заводським) способом на Луганському патронному заводі у 2006 році.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець, м. Рубіжне, Луганської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

30.06.2020 о 16:15 годині ОСОБА_7 , повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України

Підозра ОСОБА_7 підтверджується зібраними, на початку досудового розслідуваннями, в кримінальному провадженні доказами.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України, карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

20.08.2021 підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено в розшук, де він перебуває по теперішній час.

Відповідно здобутих в ході розслідування відомостей, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснив перетин державного кордону України через пункт пропуску «Мілове» та з того часу до України не повертався.

Таким чином, ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість покарання у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення у якому вона підозрюється - переховується від органів досудового розслідування.

На даний час інформацією про повернення до України підозрюваного ОСОБА_7 орган досудового розслідування не володіє.

Згідно ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Частиною 2 ст. 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Іншого порядку оголошення особи в міжнародний розшук ні чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, ані інші спеціальні нормативно-правові акти не містять.

Винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного у розшук, у тому числі міжнародний, є достатнім для підтвердження факту оголошення особи у міжнародний розшук в розумінні ст. 281 та ч. 6 ст. 193 КПК України.

16.04.2024 року зважаючи на те, що місцезнаходження вказаного підозрюваного не відоме, останній перебуває за межами України, що тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років - переховується від органів досудового слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадження № 0000256 від 13.04.2020, слідчим слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві України винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.08.2021 оперативним працівникам Солом`янського УП ГУНП у м. Києві дорученням в порядку ст. 40 КПК України за доручено заведення оперативно-розшукової справи та проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000256 від 13.04.2020,, спрямованих на встановлення місця знаходження і місця проживання підозрюваного ОСОБА_7 та забезпечення його прибуття до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві для проведення з ним слідчих і процесуальних дій.

Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 за межами України можливе шляхом внесення відповідних відомостей про міжнародний розшук ОСОБА_7 до баз даних Інтерпол.

Крім того, з метою організації розшуку підозрюваного ОСОБА_7 , шляхом залучення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, та у випадку встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 за межами території України та затримання для екстрадиції останнього, необхідно надати копію ухвали слідчого судді про обрання щодо вказаної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або вироку суду, завірених відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814.

Тобто, підставами для оголошення підозрюваного у розшук (державний, міждержавний, міжнародний) є відсутність під час досудового розслідування відомостей про його місцезнаходження або перебування такої особи за межами України та неявка без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в учиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 згідно з ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_7 покладеного на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_7 скоїв умисний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Це вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_7 покинув територію України після початку здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, що не дає можливості викликати ОСОБА_7 до органу досудового розслідування для проведення за його участі слідчих та процесуальних дій.

21.08.2021 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук, а 16.04.2024 останньго оголошено в міжнародний розшук.

На думку сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування, використовуючи підроблені документи.

2. Незаконно впливати на свідків які знаходяться на території України та були залучені до вчинення кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні. Отже, за таких обставин, може здійснюватися вплив зі сторони ОСОБА_7 , чи інших осіб за його проханням з метою уникнення кримінальної відповідальності, у тому числі шляхом їх підкупу або примушування.

3. Вчинення інших кримінальних правопорушень. Характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчинених підозрюваним кримінальних правопорушень, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може вчиняти інші кримінальні правопорушення або організовувати їх вчинення, з метою уникнення кримінальної відповідальності, у т. ч. шляхом підроблення документів тощо.

Підставою застосування підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (арешту) є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Під час досудового розслідування підтверджено, що ОСОБА_7 з метою уникнення від кримінальної відповідальності виїхав за межі України, що дає підстави вважати, про наявність обґрунтованих ризиків щодо спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У випадку засудження ОСОБА_7 за вчинення тяжкого злочину, до нього може бути застосовано покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 з покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню шляхом здійснення незаконного впливу на свідків, інших учасників досудового розслідування, приховування, знищення або зміни документів, а також запобігання його спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду є підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 оголошений у міжнародний розшук.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження та його спробам переховуватися від органів досудового розслідування.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернулися до суду з відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримали клопотання та доводи, викладені в ньому, долучила до матеріалів справи додаткові матеріали та пояснила, що підозра, пред`явлена ОСОБА_7 обґрунтована і підтверджується належними доказами, нині наявні ризики та підстави, визначені статтею 177 КПК України, підозрюваний виїхав за межі території України та оголошений у міжнародний розшук. З огляду на викладене просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки підозрюваний тривалий перебуває у розшуку та, у разі встановлення його місцезнаходження можливо буде застосувати відносно нього запобіжний захід.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Крім того, обов`язковою умовою вимоги про видачу для здійснення карного переслідування є засвідчена копія постанови про заключення під варту. Зазначена вимога міститься в ч. 2 ст.58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01. 1993 року. Такі ж вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13.12.1957 року.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого виступає правовою підставою для подальшого затримання цієї особи за межами України і доставки її на територію України до місця кримінального провадження.

Після затримання особи за межами України слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК).

При цьому час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто на відміну від затриманої особи з метою приводу, яка має гарантії не пізніше 36 годин з моменту затримання бути звільненою або доставленою до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

З наведеного слідує, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 193 КПК, має правовим наслідком обмеження права на свободу та особисту недоторканність, яке може бути обмежене виключно з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, принципів справедливості, рівності та домірності (пропорційності), із забезпеченням справедливого балансу інтересів особи та суспільства, на підставі та в порядку, визначених законами України, з урахуванням актів міжнародного права, позицій Європейського суду з прав людини, за вмотивованим рішенням суду, прийнятим в порядку справедливої судової процедури (рішення Конституційного Суду України (від 13 червня 2019 року № 4-р/2019).

Так, в судовому засіданні встановлено, що у провадженні Солом`янського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 13.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

30.06.2020, в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 13.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256, на підставі ст. ст. 111, 133, 276-278 КПК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України, вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наданими суду для вивчення, а саме:

- рапортом ст. о/у ВКП Солом`янського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_9 ,

- протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину,

- постановою про визначення підслідності кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні

- висновком експерта № 19/8/2-19-СЕ/20 від 19.02.2020

- висновком експерта № 19/8/2-20-СЕ/20 від 25.02.20220-

- висновком експерта № 19/8/2-18-СЕ/20 від 25.02.2020,

- повідомленням про підозру ОСОБА_7

- протоколом допиту підозрюваногo ОСОБА_7 ,

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про обрання запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263-1 КК України, а саме незаконної переробки вогнепальної зброї, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, оскільки санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а санкція ч.1 ст.263-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має середній вік, відомостей про стан здоров`я підозрюваного слідчому судді не надано.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, оскільки має зареєстроване місце проживання, одружений.

Відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зазначає, що відомостей про наявність постійного місця мешкання та навчання, слідчому судді не надано.

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що даних щодо негативної репутації підозрюваного в ході судового розгляду слідчому судді не надано.

Щодо майнового стану підозрюваного, у дотримання вимог п. 7 ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя відзначає, що, як стороною захисту так і стороною обвинувачення, не надано відомостей щодо майнового стану підозрюваного.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст.178 КПК України в ході розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний раніше неодноразово судимий. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що на момент розгляду даного клопотання майнової шкоди у кримінальному провадженні не встановлено.

Крім того наявний ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що створює підозрюваний, відповідно до п. 12 ч.1 ст. 178 КПК України, оскільки підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, про наявність зазначеного ризику, свідчить: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна та покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років відповідно. Не можна залишити поза увагою той факт, що після повідомлення про підозру у вчинення тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України, підозрюваний перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Мілове» та до теперішнього часу не повернувся, достовірно знаючи, що відносно нього проводиться досудове розслідування.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, той факт, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, а також відсутність постійного місця роботи або навчання, а отже джерела доходу, з огляду на викладене підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризику, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки він належним чином не обґрунтований у клопотанні, не знайшов об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.

При проведенні слідчих (розшукових) дій встановлено, що відповідно до даних бази «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Мілове». Відомості щодо повернення ОСОБА_7 на територію України відсутні.

20.08.2021, постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.

16.04.2024, постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 , на підставі ч. 1 ст. 281 КПК України, у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності та його винесено постанову про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук.

Слідчий суддя наголошує, що, в даному випадку, норми кримінально-процесуального законодавства не зобов`язують сторону обвинувачення доводити перед слідчим суддею саме факт перебування підозрюваної особи у розшуку, достатнім є лише факт оголошення такої особи в розшук, оскільки чинний КПК України у жодній нормі не розкриває поняття «міжнародний розшук» та не визначає момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук. Разом з цим в абз. 1 ч. 1 ст. 281 КПК України зазначено, що «якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного». В той же час ч. 2 ст. 281 КПК України встановлює, що «про оголошення у розшук виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань». Отже, для того, щоб підозрюваний, у розумінні ч. 2 ст. 281 КПК України, вважався оголошеним у розшук має бути наявна постанова про оголошення особи в розшук.

З огляду на викладене слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про відсутність належних доказів оголошення підозрюваного у міжнародний розшук («відмітка про червону картку»).

Таким чином, слідчий суддя встановив наявність підстав для розгляду даного клопотання в порядку вимог ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 у зв`язку із тим, що підозрюваного оголошено у міжнародний розшук.

Крім того, слідчий суддя враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_7 , однак вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні тяжкого злочинів проти громадської безпеки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що обрання у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, враховуючи, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, отже клопотання підлягає задоволенню.

Також, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, ст.58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути за його участі питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1