печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6159/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі: представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вилученого 18.01.2024 року під час проведення обшуку на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 .

Просить зобов`язати уповноваженого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014 повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово вилучене, в результаті проведення 18.01.2024 року обшуку до постановлення ухвали слідчого судді, майно, а саме: мобільний телефон Infinix (сейф-пакет ДБР В 1012609); печатка ФОП ОСОБА_5 (сейф-пакет ДБР В 1012608).

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що на вилучене майно арешт не було накладено, а відтак тимчасово вилучене майно підлягає поверненню. У той же час, воно не може мати значення речового доказу у кримінальну провадженні, оскільки не відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, тому це майно набуло статусу тимчасово вилученого.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні доводи скарги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, долучив копію адвокатського запиту вих. №06-02-02 та відповіді на нього.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини своєї неявки не повідомив.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника власника майна, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 3 ст. 209 КК України.

У рамках вказаного кримінального провадження 18.01.2024 року на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань проведено обшук всіх приміщень, що перебувають у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкорд Капітал» та які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Мечникова, 2 (БЦ «Парус»).

У ході проведення обшуку, згідно протоколу обшуку від 18.01.2024 року, було вилучено майно, в тому числі: мобільний телефон Infinix (сейф-пакет ДБР В 1012609); печатка ФОП ОСОБА_5 (сейф-пакет ДБР В 1012608), які належать ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2024 року, справа №757/2799/24-к, надано дозвіл на проведення обшуку офісних приміщень ТОВ «Конкорд Кепітал», що знаходяться в Бізнес центрі «Парус», АДРЕСА_1.

06.02.2024 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із адвокатським запитом вих. №06-02-02 щодо надання інформації про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , вилученого під час проведення обшуку за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідь на адвокатський запит вих. №04/586/2024 від 08.02.2024 року Печерським районним судом м. Києва повідомлено, що надходжень в провадження суду клопотань органу досудового розслідування про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000009 від 22.04.2014 року відносно ОСОБА_5 не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч. ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Так, згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

Крім того, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція також узгоджується із ч. 5 ст. 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Стороною обвинувачення не надано відомостей та документів, в яких наводилися б підстави для подальшого утримання майна ОСОБА_5 та його необхідність, як такого, що має значення для подальшого досудового розслідування, оскільки доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014 року, не надано.

Так, обов`язок доведення існування тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах скарги даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_5 належним йому майном, а враховуючи, що заперечень на скаргу стороною обвинувачення суду не надано, до судового засідання представник органу досудового розслідування не з`явився, та органом досудового розслідування не надано доказів, що вилучені речі та документи містять відомості, які становлять доказову базу у даному кримінальному провадженні.

За вказаних вище обставин, з врахуванням того, щодозвіл на вилучення такого майна не було надано ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2024 року, справа №757/2799/24-к, арешт на вказане майно не накладався, позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю спростовується, тобто за встановлених обставин вбачається, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, що як наслідок свідчить про бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ,яку необхідно усунути шляхом зобов`язання повернути вилучене майно власнику, відповідно до п. 4 ст. 169 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу - задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014 повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово вилучене, в результаті проведення 18.01.2024 р. обшуку до постановлення ухвали слідчого судді, майно, а саме:

1. Мобільний телефон Infinix (сейф-пакет ДБР В 1012609)

2. Печатка ФОП ОСОБА_5 (сейф-пакет ДБР В 1012608).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1