КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

02 травня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000129 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року, ухвалений щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка Полтавської області, громадянина України, раніше судимого, останній раз: вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18.06.2019 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 цього Кодексу, до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

та його захисника - ОСОБА_8 , які брали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідно з ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» та Гребінківським районним судом Полтавської області,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та засуджений до покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Також суд вирішив питання щодо речових доказів.

Як встановлено вироком суду, в грудні 2016 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Гребінка Полтавської області, отримав від наглядно знайомого чоловіка підроблене посвідчення учасника бойових дій, з метою його використання для безкоштовного проїзду в громадському транспорті.

Після чого, ОСОБА_6 , в грудні 2016 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з довідки про звільнення з місць позбавлення волі вирізав фотокартку, яку в подальшому вклеїв до вказаного вище посвідчення учасника бойових дій, чим підробив офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ, і який надає права.

В подальшому, 10.04.2023 року, приблизно о 10 год. 10 хв., проходячи через контрольний пропускний пункт на станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, з метою безкоштовного проїзду в громадському транспорті, пред`явив контролеру завідомо підроблене посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим здійснив використання завідомо підробленого документу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року скасувати, ухвалити вирок, яким вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та на підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити від покарання у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, зазначає про те, що апеляційна скарга вноситься у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, як вказує апелянт, згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України у 2016 році. При цьому, дане кримінальне правопорушення, згідно положень ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді обмеження волі. При застосуванні ст. 49 КК України до такого злочину застосовується п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, відповідно до якого особа звільняється від призначеного покарання, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Звертає увагу в апеляційній скарзі прокурор і на те, що давність за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України перервалась засудженням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 31.01.2018 та вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18.06.2019 року. Строк передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, який необхідно обчислювати з 18.06.2019, станом на 05.06.2023 тобто на час розгляду обвинувального акту в цій частині Солом`янським районним судом м. Києва сплинув.

Таким чином, на думку прокурора, наявні правові підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, однак всупереч положенням ст. 49 КК України суд першої інстанції не прийняв такого рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просила її задовольнити; пояснення обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти задоволення скарги прокурора, в частині звільнення обвинуваченого від покарання за ч. 1 ст. 358 КК України; провівши судові дебати; вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою його використання, та у використанні завідомо підробленого офіційного документа, тобто у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам, встановленим органом досудового розслідування, оскільки вирок суду був ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України.

Порушень при розгляді обвинувального акту щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних проступків у спрощеному порядку, колегія суддів не вбачає, а тому встановлені органом досудового розслідування обставини, як і правова кваліфікація дій обвинуваченого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 394 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, згідно положень ч. 1 ст. 404 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої прокурором апеляційної скарги, а саме в межах призначеного обвинуваченому покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував характер та ступінь суспільної небезпеки, вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків, те що в результаті їх вчинення тяжких наслідків не настало, а також дані про особу обвинуваченого, а саме його вік, те, що останній раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що, згідно ст. 66 КК України,пом'якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які, згідно ст. 67 КК України, обтяжують покаранняобвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлені.

Враховуючи обставини даної справи, дані про особу ОСОБА_6 в сукупності з низкою пом'якшуючих покарання обставин та відсутністю обставин, які його обтяжують, суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе при застосуванні до нього покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, суд першої інстанції визнав також необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таке покарання, на переконання суду, буде справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме меті гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги наведені у вироку мотиви призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадження в частині наявності правових підстав для зміни, а не скасування вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року, ухваленого щодо ОСОБА_6 в частині призначеного йому покарання у звя'зку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, з огляду на таке.

Як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, з матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_6 вбачається, що кримінальний проступок, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 358 КК України, було вчинено останнім у грудні 2016 році.

Станом на час ухвалення оскаржуваного вироку, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних проступків, у тому числі кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, передбачені ст. 49 цього Кодексу, сплинули, а тому суд першої інстанції, відповідно до вимог, передбачених ч. 5 ст. 74 КК України, не мав правових підстав для призначення обвинуваченому покарання за вчинення вказаного вище кримінального проступку, оскільки він повинен був бути звільнений від відбування покарання за вироком суду на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу, однак цього зроблено не було, що свідчить про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, яке в даному випадку є підставою для зміни оскаржуваного вироку, а не для його скасування, через те, що для усунення даного порушення відсутні правові підстави для ухвалення нового вироку, передбачені ст. 420 КПК України.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні щодо необхідності призначення ОСОБА_6 більш суворого за розміром покарання у виді штрафу за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у розмірі п'ятдесяти, а не тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то вони не можуть бути визнані обґрунтованими та служити достатніми підставами для ухвалення нового вироку, оскільки в апеляційній скарзі не наведено будь-яких даних, які б дозволили зробити висновок про те, що призначене обвинуваченому судом покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а відтак за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м'якості.

Окрім цього, приймаючи до уваги те, що внаслідок спливу строків давності, передбачених ст. 49 КК України, ОСОБА_6 підлягає звільненню від покарання, призначеного за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 цього Кодексу, до нього не можуть бути застосовані правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачені ч. 1 ст. 70 КК України, колегія суддів вважає необхідним виключити із резолютивної частини вироку, посилання на призначення ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних проступків, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, ОСОБА_6 , згідно оскаржуваного вироку, має нести кримінальну відповідальність лише за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за яке йому призначене покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень. рішення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що, за наслідками розгляду апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , необхідно ухвалити рішення, яким вказану скаргу задовольнити частково; вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного йому покарання, а саме: відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_6 від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 цього Кодексу, у зв'язку із закінченням строків давності; виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних проступків, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, а вирок суду в частині засудженняОСОБА_6 за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання увиді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 417, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного йому покарання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_6 від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 358 КК України, у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., на підставі ст. 49 цього Кодексу, у зв'язку із закінченням строків давності.

Виключити з резолютивної частини цього вироку посилання на призначення ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних проступків, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

У решті вирок суду щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 760/11956/23

Номер провадження : 11-кп/824/569/2024

Категорія: ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1