УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024 Справа №607/9690/24 Провадження №1-кп/607/1462/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000486 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, 19 лютого 2024 року близько 08 год. 05 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , як водій, керував технічно справним транспортним засобом марки «Peugeot 309», р.н. НОМЕР_2 , рухаючись лівою смугою руху, без пасажирів та вантажу просп.С.Бандери в напрямку від вул.Протасевича до вул.Коновальця у м.Тернополі, де, під час руху водій не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці чи перешкоди дорожнього руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян та завдавати матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) ПДР України, а також в порушення вимог п.п.12.4, 12.9 (б) ПДР України не обрав безпечну швидкість транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, рухаючись зі швидкістю 65…68 км/год., зокрема, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначено дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР України, а також дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України та який встановлений навпроти будинку АДРЕСА_2 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити, що попереду, праворуч від нього, у попутному напрямку, перед вищевказаним нерегульованим пішохідним переходом зменшував швидкість та зупинився невстановлений досудовим розслідуванням автобус, в порушення вимог п.18.4. ПДР України, вчасно не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля «Peugeot 309», р.н. НОМЕР_2 , не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб переконатися, що на ньому немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а продовжив рух у зазначеному напрямку, унаслідок чого виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину дороги справа - наліво відносно напрямку руху автомобіля «Peugeot 309», р.н. НОМЕР_2 .

У результаті вищезазначеної ДТП пішохід потерпіла ОСОБА_5 отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому міжвиросткового підвищення лівої великогомілкової кістки з допустимим зміщенням, закритого перелому проксимального метаепіфізу лівої малогомілкової кістки без зміщення, розтягнення передньої хрестоподібної зв`язки зліва, закритого перелому медіального виростка правої стегнової кістки з допустимим зміщенням, відривного перелому латерального виростка правої стегнової кістки з допустимим зміщенням, забою, гемартроз правого колінного суглобу, забою лівої гомілки, правої кисті, лобної ділянки справа, синців правої, лівої колінних ділянок, верхньої і середньої третини лівої гомілки по зовнішній поверхні, правої кисті, лобної ділянки справа.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_3 , як водієм, вимог п.18.4 ПДР України, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням вказаної ДТП та заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши беззаперечно свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення за обставин, що вказані в обвинувальному акті, заявив усне клопотання про звільнення його, обвинуваченого, від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України.

Суд, заслухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора, який не заперечив щодо задоволення даного клопотання, ознайомившись із матеріалами судового провадження, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступних підстав.

За п.2 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8, 10 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України.

Як слідує з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , вперше вчинивши, відповідно до ст.ст. 12, 25 КК України, необережний нетяжкий злочин, який не входить у категорію тих, щодо яких є виключення при застосуванні положень ст.46 КК України, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, примирився з потерпілою та добровільно відшкодував завдані ним збитки, за виключенням тих, які підлягають стягненню із страховика.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 44, 46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.285, ч.1 ст.286, ст.288, п.2 ч.3 ст.314, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження, внесене 19 лютого 2024 року до ЄРДР за №0000486 за даним фактом закрити у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1