ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1656/24 Справа № 229/4339/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривий Ріг в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000771 від 06.06.2023 року, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 05 березня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сіверськ Бахмутського району Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 20.04.2021 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт;

- 03.09.2021 р. вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч.2 ст.389 КК України, який скасованим вироком Дніпровського апеляційного суду від 07.12.2023 р. в частині призначеного покарання, а саме призначено за ч.2 ст.389 КК України покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць, на підставі ст.ст.71,72 КК України, остаточно призначене покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць 10 днів, відбув покарання 25.01.2024 р.,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна; відповідно до ст.72 КК України в строк призначеного покарання зараховано час попереднього ув`язнення з 20 червня 2023 року по 04 березня 2024 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі; вирішено питання щодо речових доказів.

Встановила:

вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 29.05.2023 перебував за своїм місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив власне дозвілля. В цей же день, приблизно о 15 годині 00 хвилин, до останнього в гості прийшов раніше невідомий йому чоловік у військовій формі (анкетні дані якого, в ході досудового розслідування не встановлено), який запитав у ОСОБА_8 де можна придбати мотоцикл. ОСОБА_8 маючи умисел заробити грошей, не маючи у власності та користуванні власного мотоциклу, достовірно знаючи, що на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , знаходиться мотоцикл марки «Іж Юпитер» світло-коричневого кольору, а володільці вказаного домоволодіння, у зв`язку із воєнними діями на території м. Сіверськ, виїхали за межі Донецької області, та територія вказаного домоволодіння огороджена частково, що дає змогу безперешкодно зайти на територію домоволодіння, вирішив незаконно заволодіти вказаним мотоциклом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, 29.05.2023, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 підійшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та діючи умисно, повторно, керуючись раптово виниклим корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою його подальшого продажу невстановленому в ході досудового розслідування військовослужбовцю, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зайшов на територію вказаного домоволодіння зі сторони городу, де територія не огороджена.

Зайшовши до подвір`я, ОСОБА_8 направився до тильної сторони житлового будинку, де побачив, що на відстані 1,5 м від тильної сторони будинку знаходиться мотоцикл марки «ИЖ-Ю-5», 1987 року випуску, світло-коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 .

Після чого, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, керуючись раптово виниклим корисливим мотивом, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме: мотоциклом марки «ИЖ-Ю-5», 1987 року випуску, світло-коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викотивши його руками через незамкнені вхідні ворота вищевказаного домоволодіння.

Після цього ОСОБА_8 викрадений транспортний засіб, руками покотив до власного місця проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де не змігши здійснити запуск двигуна, у зв`язку з відсутністю палива, залишив вказаний транспортний засіб на ділянці поруч із вказаним будинком, тим самим ОСОБА_8 розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 4512 гривні 50 копійок.

З таким вироком суду першої інстанції не погодився заступник керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_9 та оскаржив в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати в частині зарахування у строк призначеного покарання строку попереднього ув`язнення у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким відповідно до ст. 72 КК України в строк призначеного ОСОБА_8 покарання зарахувати час попереднього ув`язнення з 20.06.2023 року по 07.12.2023 року та з 18.01.2024 року по 04.03.2024 року із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що ОСОБА_8 засуджено вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03.09.2021 року, який скасований вироком Дніпровського апеляційного суду від 07.12.2023 року та остаточно засуджено до 1 місяця 10 днів арешту.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення після ухвалення попереднього вироку, його затримано 20.06.2023 року та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з-під варти не звільнявся.

Вказує, що станом на 25.01.2024 року ОСОБА_8 відбув покарання за попереднім вироком у арештному домі ДУ «Дніпровська установа виконання покарань», яке відбував з 08.12.2023 року по 17.01.2024 року. Водночас, зарахувавши у строк покарання весь час перебування під вартою з 20.06.2023 року по 04.03.2024 року суд фактично зарахував ОСОБА_8 відбуте у цей період покарання у виді 1 місяця 10 днів арешту, чим допустив неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, оскільки таке покарання можливе при призначені покарання за сукупністю кримінальних правопорушень згідно із правилами передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 , який не заперечував проти апеляційної скарги прокурора, захисника адвоката ОСОБА_7 , яка просила апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації кримінальних правопорушень, ніким не оскаржуються, а тому колегією суддів не перевіряються.

Доводи прокурора щодо надмірно зарахованого строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, є слушними.

Як встановлено апеляційним судом, в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_8 було затримано 20.06.2023 року, з під варти не звільнявся.

В межах іншого кримінального провадження, вироком Дніпровського апеляційного суду від 07.12.2023 року скасовано вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03.09.2021 року в частині призначеного покарання, та на підставі ст.ст. 71, 72 КК України, остаточно призначене покарання у виді арешту строком 1 (один) місяць 10 днів, відбув покарання 25.01.2024 року.

Відповідно до довідки відділу по контролю за виконанням судових рішень ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» від 25.01.2024 року №4/5-1479 ОСОБА_8 станом на 25.01.2024 року відбув покарання у арештному домі ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4», тобто останній відбув покарання у вигляді 1 місяця 10 днів арешту з 08.12.2023 року до 17.01.2024 року.

При цьому, місцевий суд, зарахувавши у строк покарання весь строк перебування ОСОБА_8 попередньо ув`язненим, допустив неправильне тлумачення закону.

Згідно ч.1 ст.421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Відповідно до ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Із положеннями ч.2 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, а також застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок місцевого суду скасуванню в частині зарахування у строк призначеного покарання строку попереднього ув`язнення у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 420, 424, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 05 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 в частині зарахування у строк призначеного покарання строку попереднього ув`язнення, скасувати та ухвалити у цій частині новий вирок, яким:

Відповідно до ст.72 КК України в строк призначеного ОСОБА_8 покарання зарахувати час попереднього ув`язнення з 20.06.2023 року по 07.12.2023 року та з 18.01.2024 року по 04.03.2024 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

У решті вирок місцевого суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді