Справа№ 938/869/23
Судове провадження № 1-кп/938/26/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2023 за №0000149 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Перехресне Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, одруженого, утриманців немає, з середньою освітою, непрацюючого, фактичне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 27.12.2021 близько 13год 30хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, свідомо передбачаючи та бажаючи настання наслідків, вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, яке виразилось в тому що в ході конфлікту він висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, голосно кричав принижував честь і гідність, чим завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_5 . За вказані протиправні дії, постановою судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20.01.2022 ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 коп.

Однак, незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_3 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинив психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Зокрема, 14.09.2022 близько 02год 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, свідомо передбачаючи та бажаючи настання наслідків, повторно вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, яке виразилось в тому що під час конфлікту він висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, кричав, принижував честь і гідність, чим завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_5 . За вказані протиправні дії постановою судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 05.10.2022 ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 коп.

Однак, ОСОБА_3 незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинив психологічне насильство щодо своєї Дружини ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Так, 09.09.2023 близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, свідомо передбачаючи та бажаючи настання наслідків, повторно вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, яке виразилось в тому що під час конфлікту він висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, кричав, принижував честь і гідність, чим завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_5 .

За вказані протиправні дії постановою судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 04.10.2023 ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 коп.

Однак, незважаючи на вищевказане, ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на систематичне вчинення відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнього насильства, 11.09.2023, близько 23 год 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, свідомо передбачаючи та бажаючи настання наслідків, знову вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, яке виразилось в тому що під час конфлікту, він висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, голосно кричав, принижував її честь і гідність.

Такі протиправні дії ОСОБА_3 , призвели до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 .

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто, умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань.

22.02.2024 через канцелярію суду сторони подали на затвердження угоду про примирення, укладену 22.02.2024 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.471 КПК України.

Відповідно до змісту угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Як вбачається із угоди про примирення ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненому злочині.

Сторони угоди про примирення також погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ст.126-1 КК України у вигляді 180 годин громадських робіт.

Крім того, потерпіла та обвинувачений визначили наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про примирення передбачені ст.476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про примирення та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про примирення, зобов`язання. Вказав, що угоду укладав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було. Просить угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що угоду про примирення укладено між нею та обвинуваченим добровільно, за її ініціативою, вона розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. Просить угоду затвердити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК і КК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді про примирення покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Як вбачається з ч.1 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Згідно положень ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З огляду на положення ст.12 КК України, злочин, який інкримінований обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачений ст.126-1 КК України, є нетяжкий, що в силу вимог ч.3 ст. 469 КПК України, передбачає можливість укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні.

За угодою про примирення між потерпілою та обвинуваченим, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України, та не заперечує обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що викладені у обвинувальному акті.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_3 повністю розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки невиконання угоди, визначенні ст.476 КПК України.

Також судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 повністю розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, викладені в п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, визначенні ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим ініційована потерпілою, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстав, передбачених п.п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.

Узгоджену сторонами міру покарання визначено у відповідності до положень ст. ст.50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , раніше не судимий, одружений, не працевлаштований, утриманців немає, проживає у будинку сестри, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку в лікаря нарколога, посередньо характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Сторони врахували фактичні обставини вчиненого злочину, який є нетяжким, дані про особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання, та дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ст.126-1 КК України у виді 180 годин громадських робіт.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 кваліфіковані правильно, покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення обвинуваченого, а тому наявні всі правові підстави для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2023 за №0000149 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому визначене сторонами угоди покаранняза ст.126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят годин) годин.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана виключно з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_6