С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 1-кс/760/3406/24
В справі 760/6875/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

29 березня 2024 року

слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління

СБ України у м. Києві та Київській області майор юстиції ОСОБА_5 про здійснення в межах кримінального провадження відомості про яке внесено 02.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІ. Мотивувальна частина

Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000129від 02.04.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28. ч. 1 ст. 438 КК України.

Клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , слідчий обгрунтовує наступним.

Вказує, що окуповане внаслідок воєнних дій село Катюжанка, Вишгородського району Київської області в період часу з 25.02.2022 по 31.03.2022 перебувало під контролем збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації. При цьому, окремі військовослужбовці Російської Федерації, діючи умисно, перебуваючи на території Вишгородського району Київської області, де велись воєнні дії, всупереч порядку додержання законів та звичаїв війни, визначених ст.ст. 28, 46 Конвенції «Про закони і звичаї війни на суходолі» від 18.10.1907, ст. 3, 31, 32, 33, 147 Конвенції «Про захист цивільного населення під час війни» від 12.08.1949 та ст.ст. 11, 51, 52, 75 додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) здійснювали залякували населення, погрожуючи зброєю, відбирали у цивільних осіб приватне майно, при цьому усвідомлюючи те, що відібране майно не може бути використано у військових цілях, а було відібране з метою особистої наживи.

Так, на початку березня 2022 року у військовослужбовця ЗС РФ, громадянина РФ, ОСОБА_6 , в період тимчасової окупації Київської області, під час перебування на території окупованого ЗС РФ Вишгородського району Київської області, винник злочинний умисел, спрямований на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема на території села Катюжанка Вишгородського району Київської області.

Слідчий стверджує, що в період з 10 по 12 березня 2022, близько 23 години, більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем СОБР «Терек» Управління федеральної служби військ національної гвардії Російської Федерації по Чеченській Республіці, разом з іншими двома невстановленими в ході досудового розслідування військовослужбовцями ЗС РФ, будучи одягненим у військову форму ЗС РФ, маючи при собі вогнепальну зброю, прибули до будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого, ОСОБА_6 , діючи умисно, будучи озброєним вогнепальною зброєю - пістолетом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись мотивом та метою подавлення опору для заволодіння майном, автомобілем громадянина України - ОСОБА_7 , направив потерпілому між лопаток пістолет, який тримав однією рукою, іншою рукою тримав за плече потерпілого, поки інші двоє невстановлених військовослужбовців збройних сил Російської Федерації світили йому ліхтарями в обличчя з вимогою віддати ключі, документи та власний автомобіль потерпілого. Вказані дії ОСОБА_7 сприйняв, як погрозу вбивством із метою заволодіння транспортним засобом та перебував у стані сильного душевного хвилювання та моральних страждань.

В подальшому, як зазначає слідчий, ОСОБА_6 спільно з невстановленими військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації, будучи обізнаними із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими в положеннях міжнародного законодавства, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном з метою особистої наживи, з погрозою вбивства в період з 10 по 12 березня 2022 року, близько 23 години, більш точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені, відвели потерпілого у підвал будинку за вказаною адресою, де знаходився акумулятор до авто, забравши вказаний акумулятор, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 та іншими не встановленими військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації вийшли на вулицю до автомобіля потерпілого, на яке останній встановив акумулятор. Після чого ОСОБА_6 спільно з невстановленими військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації незаконно заволоділи транспортним засобом, автомобілем, марки «Mitsubishi L 200», д.н.з. НОМЕР_1 , 2021 р.в., сірого кольору, номер кузову НОМЕР_2 , вартістю 1 019 002, 20 грн. (один мільйон дев`ятнадцять тисяч дві гривні двадцять копійок), який є власністю потерпілого.

При цьому, ОСОБА_6 та військовослужбовці ЗС РФ усвідомлювали, що даний автомобіль не може бути використаний у військових цілях, а заволодіння ним відбулося виключно з корисливою метою.

Отже, як стверджує слідчий, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем СОБР «Терек» Управління федеральної служби військ національної гвардії Російської Федерації по Чеченській Республіці, за попередньою змовою з невстановленим на даний час військовослужбовцями ЗС РФ, в період з 10 по 12 березня 2022, близько 23 години, більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені, здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_7 , поєднане з погрозою застосування насильства (вбивства), на загальну суму 1019002, 20 гривень, чим порушив вимоги статей 3, 27, 31, 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни підписаній у м. Женева 12.08.1949, ст. ст.11, 43, 44, 51,52, 75 додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року(Протокол I), статей 28, 47 Конвенції «Про закони і звичаї війни на суходолі» від 18.10.1907.

Окрім цього, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем СОБР «Терек» Управління федеральної служби військ національної гвардії Російської Федерації по Чеченській Республіці, разом з іншими чотирма невстановленими в ході досудового розслідування військовослужбовцями ЗС РФ, будучи одягненим у військову форму ЗС РФ, прибули до будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після чого, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись мотивом та метою подавлення опору для заволодіння майном, автомобілем громадянина України - ОСОБА_8 , силою притиснув потерпілого до стіни і утримував в такому положенні з вимогою віддати ключі та свідоцтво про реєстрацію автомобіля потерпілого, а тим часом інший невстановлений військовослужбовець збройних сил Російської Федерації направив вогнепальну зброю - автомат у бік голови потерпілого, з метою залякування. Вказані дії ОСОБА_8 сприйняв, як погрозу вбивством із метою заволодіння транспортним засобом та перебував у стані сильного душевного хвилювання та моральних страждань.

В подальшому, ОСОБА_6 спільно з невстановленими військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації, будучи обізнаними із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими в положеннях міжнародного законодавства, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном з метою особистої наживи, з погрозою вбивства в період з 11 по 12 березня 2022, близько 19 години, більш точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені, наказав потерпілому вивезти автомобіль з двору території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_6 спільно з невстановленими військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації незаконно заволоділи транспортним засобом, який є власністю потерпілого ОСОБА_8 , а саме автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 , 2018 р.в., білого кольору, номер кузову НОМЕР_4 , вартістю 908 370,00 (дев`ятсот вісім тисяч триста сімдесят гривень). При цьому, ОСОБА_6 та військовослужбовці ЗС РФ усвідомлювали, що даний автомобіль не може бути використаний у військових цілях, а заволодіння ним відбулося виключно з корисливою метою.

Отже, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем СОБР «Терек» Управління федеральної служби військ національної гвардії Російської Федерації по Чеченській Республіці, за попередньою змовою з невстановленим на даний час військовослужбовцями зс рф, в період з 11 по 12 березня 2022, близько 19 години, більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_8 , поєднане з погрозою застосування насильства (вбивства), на загальну суму 908 370,00 гривень, чим порушив вимоги статей 3, 27, 31, 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни підписаній у м. Женева 12.08.1949, ст. ст.11, 43, 44, 51,52, 75 додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року (Протокол I), статей 28, 47 Конвенції «Про закони і звичаї війни на суходолі» від 18.10.1907.

Слідчий вказує, що 21.02.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Того ж дня , як вказує слідчий, у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 06.03.2024, 07.03.2024, 08.03.2024 опубліковані в загальнодержавному засобі масової інформації - «Урядовий кур`єр», однак підозрюваний до слідчого управління не з`явився.

Одночасно із цим, 21.02.2024 у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 06.03.2024, 07.03.2024 та 08.03.2024 опубліковані на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, однак підозрюваний за вказаними викликами не з`явився.

Разом з тим, під час проведенням подальшого досудового розслідування встановити фактичне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не виявилося за можливе.

Згідно з інформацією, наданою оперативним підрозділом, громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ймовірно знаходиться на території Російської Федерації або на тимчасово окупованих територіях України.

11.03.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в державний та в міжнародний розшук.

За таких підстав, беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від явки до органу досудового розслідування, що перешкоджає проведенню з ним слідчих та процесуальних дій із забезпеченням прийняття законного процесуального рішення у даному кримінальному провадженні в розумні строки, станом на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території, орган досудового розслідування вважає необхідним застосування процедури спеціального досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги клопотання.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що здійснення спеціального досудового розслідування порушуватиме права підозрюваного на захист, на безпосередню участь у кримінальному провадженні щодо нього, обмежуватиме його права на ознайомлення з матеріалами провадження, подання своїх доказів.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши надані сторонами матеріали, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області розслідується кримінальне провадження №0000129 від 02.04.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28. ч. 1 ст. 438 КК України.

У відповідності до вимог ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочинів передбачених ст. 438 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Частиною 2 ст. 297-1 КПК України передбачено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 297-1 КПК України, здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 20-1 перехідних положень КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 365, 368, 368-2, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Частиною п`ятою статті 139 цього Кодексу серед іншого встановлено, що, ухилення від явки на виклик слідчого (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, за результатами розслідування кримінального провадження 21.02.2024 прокурором було погоджено складене слідчим повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Зазначене повідомлення про підозру перекладене російською мовою та доведене до відома ОСОБА_6 шляхом публікації його газеті «Урядовий Кур`єр» 21 лютого 2024 рік №38(7698) та на сайті Офісу Генерального прокурора.

Досліджені слідчим суддею матеріали клопотання беззаперечно свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, перебуває на тимчасово окупованій території України та оголошений у міжнародний обшук.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000129 від 02.04.2022 стосовно ОСОБА_6

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст. 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1.Надати дозвіл на здійснення в рамках кримінального провадження №0000129 від 02.04.2022 спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина РФ, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

2.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: