ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 лютого 2024 року у кримінальному провадженні № 000616 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

законного представника ОСОБА_11

в режимі відеоконференції:

особи, стосовно якої застосовані

примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 лютого 2024 року застосовано до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру, у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом у провадженні за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у сумі 3432 гривень 32 копійки.

Задоволено цивільний позов Кам`янської міської ради у повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_8 на користь зазначеного органу місцевого самоврядування в рахунок відшкодування майнової шкоди 14 660 гривень 75 копійок.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 в період часу 20.00 - 23.00 годину 10.10.2021 вчинив дії спрямовані на заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_12 , а саме наніс їй не менше двох колото-різаних ударів ножем згори донизу в область рук, голови та шиї, заподіявши тілесні ушкодження, які призвели до смерті ОСОБА_12 , чим вчинив суспільне небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 160 від 18.10.2021, ОСОБА_8 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдальної. У період до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Враховуючи зазначений висновок психіатричної експертизи, дії ОСОБА_8 кваліфіковано як суспільне небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, тому суд відповідно до ч. 3-5 ст. 94 КК, враховуючи характер суспільно-небезпечного діяння, психічний стан ОСОБА_8 , ступінь небезпечності хворого для оточуючих, який не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосував до останнього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду змінити з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та виключити рішення про стягнення на користь держави процесуальних витрат та про задоволення цивільного позову. Процесуальні витрати просить віднести на рахунок держави, а цивільний позов залишити без розгляду. Посилається на положення ст. 124 КПК та зазначає, що процесуальні витрати у виді витрат на залучення експерта стягуються з обвинуваченого на користь держави у випадки ухвалення обвинувального вироку. Також на думку прокурора, цивільний позов має бути залишений без розгляду, оскільки ОСОБА_8 є неосудною особою та відсутня особа, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану його діянням.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині стягнення з ОСОБА_8 процесуальних витрат за проведення судових експертиз. Вважає, що рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_8 на користь держави процесуальних витрат у сумі 3432,32 грн суперечить положенням ст. 2 КПК.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник, ОСОБА_8 та законний представник ОСОБА_11 підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в суді першої інстанції і просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 1 ст. 128 КПК).

Як вбачається з матеріалів провадження, цивільний позов представника потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди заявлено у виді калькуляції витрат на поховання потерпілої розрахунку відповідної суми, яку суд стягнув з ОСОБА_8 .

В залежності від встановлення стану неосудності особи щодо якої розглядається кримінальне провадження судом також вирішується питання цивільного позову.

Відшкодування шкоди завданої суспільно небезпечним діянням може бути покладено на законних представників у випадку визнання особи недієздатною або обмежено дієздатною. У разі вчинення особою кримінального правопорушення цивільний позов залишається без розгляду до видужування такої особи і відновлення кримінального провадження у порядку ст. 515 КПК. Від встановлення факту осудності чи неосудності особи залежить не тільки обрання належної процедури кримінального провадження, а й вирішення долі цивільного позову, якщо такий заявлено.

Як слушно зазначив суд першої інстанції та зазначає прокурор в апеляційній скарзі, ОСОБА_8 в установленому законом порядку не визнавався недієздатним та йому не призначався опікун, як особа, яка в розумінні ст. 128 КПК, є несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 1186 ЦК України, якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

Тлумачення застосування вказаного положення ЦК України у межах кримінального провадження, наведене у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 25 лютого 2020 року у справі № 594/996/18.

Враховуючи, що у даній справі цивільний позов не поданий до законного представника ОСОБА_11 , як опікуна, визнаного у встановленому в порядку цивільного судочинства, або в порядку ч. 2 ст. 1186 ЦК України, то цивільний позов підлягає залишення без розгляду для звернення з позовною заявою до належного відповідача або до видужання ОСОБА_8 (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 лютого 2022 року).

Апеляційний суд вважає обґрунтованими і доводи апеляційної скарги прокурора та захисника, що відповідно до положень ст. 124 КПК, процесуальні витрати у виді витрат на залучення експерта стягуються з обвинуваченого на користь держави, тоді як ОСОБА_8 не має такого процесуального статусу.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 408 КПК суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Керуючись ст. 94 КК, статтями 404, 405, 407, 513, 516 КПК, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 лютого 2024 року про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України в частині вирішення цивільного позову скасувати.

Цивільний позов Кам`янської міської ради до ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди 14 660 гривень 75 копійок залишити без розгляду.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 лютого 2024 року про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України в вирішення процесуальних витрат, змінити.

Процесуальні витрати у загальній сумі 3 432 гривень 32 копійки віднести на рахунок держави.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а особою до якої застосовані примусові заходи медичного характеру в той самий строк, з дня вручення копії ухвали.

Судді:

_____________________ ______________________ _____________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4