Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1975/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2024 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши заяву прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 - головуючої у справі №299/1975/21 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000058 від 09.03.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , внесен до ЄРДР за №0000058 від 09.03.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, під час судового слухання якого прокурор Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 заявив відвід головуючої у справі.

Відвід обґрунтовано тим, що в ході проведення слухання справи 08.12.2023р. головуюча у справі суддя ОСОБА_4 відмовила обвинуваченому ОСОБА_5 у задоволенні його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, при цьому в ухвалі суду суддею зазначено, що ОСОБА_5 не висунуто обвинувачення в порядку, встановленому КПК України, а відтак існують сумніви в неупередженості судді при подальшому розгляді даної справи.

В судовому засіданні прокурор заяву про відвід судді підтримав в повному обсягу з підстав, наведених у заяві та просив таку повністю задоволити; обвинувачений та захисник, які належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи у суді, в засідання не з`явились, а відтак, вивчивши доводи заяви про відвід, дослідивши подані документи, суд вирішив наступне.

Встановлено, що Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Виноградівського районного суду від 12.04.2021р. обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , внесен до ЄРДР за №0000058 від 09.03.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, передано на розгляд суду у складі головуючої судді ОСОБА_4 .

Згідно ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Обгрунтовуючи свої вимоги щодо відводу судді у справі прокурор посилається на підставу для відводу головуючої у справі на те, що в ході проведення слухання зазначеної кримінальної справи 08.12.2023р. головуюча у справі суддя ОСОБА_4 відмовила обвинуваченому ОСОБА_5 у задоволенні його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, при цьому в ухвалі суду суддею зазначено, що ОСОБА_5 не висунуто обвинувачення в порядку, встановленому КПК України, а відтак існують сумніви в неупередженості судді при подальшому розгляді даної справи, однак суд не може погодитись з такими доводами з огляду на наступне.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів (ч.1 ст.319 КПК України). Головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження (ч.1 ст.321 КПК).

Згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участі у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Європейський суд з прав людини ЄСПЛ у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Однак поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Так, закон покладає на суддю процесуальний обов`язок заявити самовідвід за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-76 КПК України, за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Разом з тим, суд вважає, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на обґрунтовані підстави, що зумовлюють його наявність.

Із заяви прокурора про відвід судді не вбачається та в судовому засіданні при розгляді відводу не встановлено, що суддя у справі виявляє будь-яку упередженість або безсторонність до будь-кого у цій справі, а відтак суд вважає, що суддя забезпечила відсутність будь-яких сумнівів у її безсторонності.

Суд приходить до переконання, що розгляд суддею та винесення ухвали про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого, не може бути підставою для сумніву в її безсторонності, упередженості у розгляді даного кримінального провадження, а отже заява про відвід судді ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.75,76,81,367,371-372,615 ч.5 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 - головуючої у справі №299/1975/21 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000058 від 09.03.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1