справа № 631/1684/23
провадження № 1-кп/631/69/24
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу у вигляді

особистого зобов`язання

06 березня 2024 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області справу з єдиним унікальним № 631/1684/23 за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2023 року під № 0000688, щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 119, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 367 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Нововодолазького районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадженя за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 119, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 367 КК України, справа № 631/1684/23, провадження № 1-кп/631/191/23.

06 березня 2024 року через канцелярію суду за вхідним №1470/24-вх. прокурор Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 надав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_5 .

В обгрунтування клопотання зазначив що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України. Обгрунтованість підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження. На теперішній час наявні ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, злочин, який інкримінуються ОСОБА_5 є тяжким, за вчинення законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Крім того, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, з огляду на те, що підозрюваному ОСОБА_5 відомі показання свідків, особисті данні яких відкриті підозрюваному, із зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефону та які підтверджують факт вчинення ним кримінального правопорушення, а також факт його знайомства з потерпілими, особисті данні яких відкриті підозрюваному, з зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефону. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може здійснювати на них незаконний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину, або змінили раніше надані показання.

У зв`язку із викладеним, зважаючи на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та або суду; незаконний вплив на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні), просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб. Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) невідкладно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні та роботи.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_5 , навів обгрунтування аналогічне викладеному у письмовому клопотанні, просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Представник потерпілого ОСОБА_8 клопотання прокурора підтримала.

Захисник ОСОБА_9 заперечував проти клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання. На його думку запобіжний захід у даному випадку немає жодного сенсу, оскільки ризики, наведені прокурором, не існують, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника. Окремо зазначив, що його не призначають в склад оперативних груп, що виїзджають на ліквідацію наслідків надзвичайних ситуацій, оскільки до нього застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Проте він вважає, що міг би принести багато користі, знаходячись у складі оперативних груп. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали думку захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 .

Ретельно дослідивши клопотання сторони обвинувачення, уважно вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України).

За правилами ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Перелік запобіжних заходів, які підлягають застосуванню, наведений у ст. 176 КПК України.

Так, за ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що за обставин, викладених у сформульованому обвинуваченні, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до приписів ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (наприклад, пункт 32 рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86)) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

Ураховуючи наведені вище критерії, на обґрунтованість обвинувачення для вирішення питань на даній стадії кримінального провадження, вказує те, що в результаті проведеного досудового розслідування ОСОБА_5 було повідомлено про підозру, а згодом висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення - тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року обвинуваченому застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 12 січня 2024 року, а потім продовжено ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 січня 2024 року.

В даному випадку обвинуваченому інкриміновано вчинення тяжкого кримінального правопорушення. На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження не розпочатий, свідків не допитано, докази, передбачені ст. 84 КПК України, з боку сторони обвинувачення та захисту, не досліджені, у зв`язку з чим, суд доходить висновку про існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що підполковник служби цивільного захисту ОСОБА_5 працює на посаді головного фахівця відділу організації роботи з гуманітарного розмінування управління організації піротехнічних та інших спеціальних робіт Департаменту реагування на надзвичайні ситуації апарату Державної служби України з надзвичайних ситуацій, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, маєзначний досвід роботи з питань ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, неодноразово приймав участь в евакуації населення, гасіння пожеж та розборі конструкцій, пов`язаних з ліквідацією наслідків авіаційних бомбардувань. За сумлінне виконання службових обов`язків нагороджений медаллю «За врятоване життя», нагрудним знаком «За відвагу в надзвичайній ситуації», медаллю «20 років сумлінної служби». Обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має на утримання малолітню дитину, сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та матір ОСОБА_12 , 1950 року народження, що є особою похилого віку та має хворобу серця. Дружина обвинуваченого, ОСОБА_13 , хворіє на цукровий діабет 1 ступеню.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, реальним є ризик переховування, адже наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме, кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, і сам факт скоєння тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, дає підстави вважати, що обвинувачений без застосування запобіжного заходу до нього, може переховуватись від суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

Отже, у даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від суду.

Слушним є ризик впливу на потерпілих та свідків, оскільки зазначені особи на даний час не допитані, а тому не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмеженим у спілкуванні із цими особами, яким відомі обставини вчинення злочинів у яких останній обвинувачується, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Так, з огляду на те, що обвинуваченому ОСОБА_5 відомі місцезнаходження потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, він може вчинити вплив на них з метою зменшення провини, або взагалі з метою відмови від надання ними викривальних показань, для уникнення кримінальної відповідальності та покарання, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Незважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки вже були допитані, однак суд відповідно до ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо.

Таким чином, у даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання стосовно обвинуваченого буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та зможе запобігти ризикам, передбаченим положеннями ст. 177 КПК України, та які були встановлені судом.

Слід зазначити, що застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк якого спливає 10 березня 2024 року, виявився вкрай дієвим та таким, завдяки якому досягнуто мети такого застосування - забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Одночасно, на переконання суду, твердження сторони захисту щодо відсутності необхідності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, є безпідставними, оскільки судом встановлено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 177 - 179, 193, 194, 196, 205, 314-316, 315, 369 372, 392, 532, 533 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) невідкладно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання ним вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали до 05 травня 2024 року (включно).

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її постановлення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачені ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Повний текст ухвали буде оголошено 11 березня 2024 року о 09 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1