Справа № 346/2560/22
Провадження № 1-кп/346/174/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судових засідань: ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , потерпілого: ОСОБА_4 , обвинувачених: ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та їх захисника: ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000094, в якому:

ОСОБА_5 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Коломия Івано-Франківської області; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; громадянин України; освіта середня спеціальна; одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей; працює на посаді майстра шляхового у структурному підрозділі «Чернівецької колійної машинної станції з ремонту земляного полотна» філії «Центр з будівництва та ремонту інженерних споруд» АТ «Українська залізниця»; судимостей не має) обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України, та

ОСОБА_8 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Михальча Сторожинецького району Чернівецької області; зареєстроване і фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ; громадянин України; освіта вища технічна; не одружений; працює на посаді майстра з експлуатації та ремонту машин і механізмів у структурному підрозділі «Чернівецької колійної машинної станції з ремонту земляного полотна» філії «Центр з будівництва та ремонту інженерних споруд» АТ «Українська залізниця»; судимостей не має), обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України,

а учасниками судового провадження є: з боку обвинувачення - прокурорка: ОСОБА_3 , з боку захисту обвинувачені: ОСОБА_5 і ОСОБА_8 та їх захисник: ОСОБА_7 , потерпілий і цивільний позивач: ОСОБА_4 та його представник: ОСОБА_9 , цивільні відповідачі: ОСОБА_5 і ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :

1. Щодо обвинувачення ОСОБА_5 , яке суд вважає доведеним.

24.04.2022 року, приблизно о 20 годині, у м.Коломия по вул.Самойленка, 10, разом зібрались та проводили час: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), його дружина: ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), його сестра: ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та його кум: ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ). І приблизно в цей же час, ОСОБА_11 на її мобільний телефон подзвонив потерпілий: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), з яким вона спільно проживала (і який до цього вже був знайомий з ними усіма особисто, окрім ОСОБА_8 , але знав, що останній є новим хлопцем ОСОБА_11 ) і виражаючись у бік ОСОБА_11 лексикою нецензурного характеру почав погрожувати, що викладе фото з її зображенням інтимного характеру (її оголене тіло) в Інтернеті (якщо вона не віддасть йому 2400 гривень за шафу-купе, яку він купив їй коли вони зустрічались) та на підтвердження реальності своїх погроз надіслав відео інтимного характеру з її участю, її матері на телефон, у мобільний додаток «Viber», та ОСОБА_10 , у зв`язку із чим ОСОБА_11 розплакалась. Але це відео також побачили і ОСОБА_8 , і ОСОБА_5 , які вирішили, що зможуть не допустити поширення відео у мережі Інтернет, і теж почали спілкувались по телефону із ОСОБА_4 , з метою припинити конфлікт. І після того, як кожен з них поговорив із ОСОБА_4 , останній запропонував зустрітись біля магазину «Епіцентр», що знаходиться у м.Коломия, приблизно о 21год.30хв. для передачі йому грошей за меблі. І для того аби потрапити на зустріч ОСОБА_5 , його дружина: ОСОБА_10 , сестра ОСОБА_11 та ОСОБА_8 звернулись до ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), який мав автомобіль марки: «Passat, B6», номерний знак: НОМЕР_1 , та погодився відвезти їх до вказаного магазину, але потім на їх прохання змінив адресу та повіз їх усіх до подвір?я будинку АДРЕСА_4 , де жив ОСОБА_4 , оскільки зустріч не відбулась.

О 22:00:49, на вказаному автомобілі вони під`їхали до подвір`я будинку АДРЕСА_2 , із внутрішньої сторони якого, до хвіртки, що була зачинена, підійшла мати потерпілого: ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), яка не відчиняючи хвіртку почала розмову із ОСОБА_10 , поруч з якою стояла ОСОБА_11 , ОСОБА_8 в цей час лускав насіння соняшника, а ОСОБА_5 дістав сигарету та почав палити. Розмова продовжувалась до 22:03:59, після чого приблизно о 22:04:57 з боку автомобіля, який стояв біля сусіднього подвір`я іншого будинку, з`явився потерпілий ОСОБА_4 , побачивши якого ОСОБА_5 розвернувшись в його сторону та рухаючись у його бік завершуючи паління сигарети, яку викинув походу свого руху, і прискорюючи свій шаг, побачивши, що ОСОБА_4 нахилився, намагався з розбігу виставивши праве коліно у перед влучити у ОСОБА_4 , але ОСОБА_4 в останній момент трохи зсунувся та схопивши ОСОБА_5 за тулуб, а той його, потягли один одного за той самий автомобіль, за яким впали на землю. До них підбігли ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , якому ОСОБА_4 намагався нанести удар правою рукою в ділянку обличчя, однак ОСОБА_8 відходячи назад ухилився від удару та намагався нанести свій удар теж рукою, але теж не попав, оскільки в цей час ОСОБА_5 зловив руками ОСОБА_4 за його плечі, та потягнув на себе, і вони штовхаючись знову впали на землю. Після чого з`явилась мати потерпілого ОСОБА_4 , яка разом з ОСОБА_10 намагалась їх відтягнути один від одного, але ОСОБА_5 встиг нанести один удар ОСОБА_4 своєю правою ногою в його тулуб. О 22:05:30 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знову починають штовхати один одного та з`ясовувати стосунки, внаслідок чого ОСОБА_4 падає на землю, але його мати допомагає йому піднятись та відводить його в сторону хвіртки свого будинку, у протилежну сторону від місця бійки, виставивши перед собою праву руку та торкаючись грудної клітки ОСОБА_4 , при цьому рухаючись у бік хвіртки та таким чином відводячи потерпілого ОСОБА_4 від місця бійки та скупчення інших. Але потерпілий намагається в цей момент розмовляти з оточуючими і до нього підходить ОСОБА_14 таким чином, що вони опиняються один навпроти одного, а мати потерпілого між ними, і коли о 22:06:08 до них підходить ОСОБА_11 , в цей момент ОСОБА_4 б`є її своєю правою рукою у потилицю, через що ОСОБА_8 наносить своєю правою рукою перший удар в голову ОСОБА_15 , який намагався відповісти на цей удар своїм ударом йому в обличчя, але він не влучив, і вони почали тягати один одного за рукава одежі. Після цього, і як тільки підійшов ОСОБА_5 з яким ОСОБА_4 теж почав штовхатись та шарпатись, ОСОБА_8 своєю правою ногою наніс один удар в корпус ОСОБА_4 , від якого той впав на землю, але ОСОБА_5 теж наніс ОСОБА_4 один удар своєю правою ногою у його праве плече, коли той намагався встати, внаслідок чого він влучив своєю ногою у передню поверхню середньої третини правого плеча ОСОБА_4 (Camera 05 22:06:20, з урахуванням показів потерпілого, даних слідчого експерименту, визнання цього удару обвинуваченим ОСОБА_5 та висновку експерта). Проте, оскільки знову підійшов ОСОБА_12 та всі інші, бійка припинилась, і ОСОБА_4 зміг піднятись на ноги, але одразу після цього вдарив своєю правою рукою один раз в обличчя ОСОБА_11 , яка знаходилась ближче всіх до нього, на що, ОСОБА_8 своєю правою рукою наніс ОСОБА_4 один удар у праву лобну ділянку голови, а другий намагався нанести в теж у голову, але Буджак своєю лівою рукою прикрив голову і ОСОБА_8 попав йому в ліву руку (в зовнішню поверхню долоні), що відповідає лобній ділянці голови ОСОБА_4 , у проекції правого лобного горба, та тильній поверхні лівої китиці, у проекції 1-2 п`ясних кісток (Camera 01 22:06:31 та 22:06:33, з урахуванням показів потерпілого, даних слідчого експерименту, визнання цих ударів обвинуваченим ОСОБА_8 та висновку експерта). Але знову підійшов ОСОБА_12 , мати потерпілого, які намагались припинити бійку. Підбіг і ОСОБА_5 , який схопив ОСОБА_4 та знову намагався його тягати, але цьому завадив ОСОБА_12 , який розняв ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в різні сторони та допоміг матері потерпілого разом з останнім відчинити хвіртку до подвір`я їх будинку та зайти туди, але в цей момент ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 і ззаду поки той не бачив вдарив його своєю правовою ногою у сідниці о 22:07. Після чого ОСОБА_4 щось кинув у напрямок ОСОБА_5 , ОСОБА_12 від`їхав на автомобілі ще подалі, а ОСОБА_11 та ОСОБА_8 разом із потерпілим та його мамою ще розмовляли один з одним до 22:07:45.

Тому зважаючи на викладене суд переконаний у тому, що вказане вище тілесне ушкодження у вигляді синця на передній поверхні середньої третини правого плеча, заподіяв потерпілому саме своїм діянням обвинувачений ОСОБА_5 . А зважаючи на вибір обвинуваченим моменту нанесення удару, його спрямування та локалізацію, це прямо і недвозначно вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_5 наніс вказане тілесне ушкодження потерпілому виключно із прямим умислом.

Отже саме своїми, вказаними вище умисними діями, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів саме особистої неприязні до потерпілого ОСОБА_4 , яка виникла на ґрунті попередньої поведінки самого ОСОБА_4 , яка мала місце як щодо рідної сестри обвинуваченого: ОСОБА_11 , так і щодо нього самого, у день події, але на передодні, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 легке тілесне ушкодження, що порушило право ОСОБА_4 на особисту тілесну недоторканість.

Таким чином, 24 квітня 2022 року, в осудному стані, ОСОБА_5 вчинив умисне легке тілесне ушкодження ОСОБА_4 , яке є кримінальним проступком, передбаченим частиною 1 статті 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження), а не хуліганство, передбачене ч.2 ст.296 КК України, як вважав прокурор.

Докази, які доводять вину ОСОБА_5 .

Суд вважає доведеним вказане формулювання обвинувачення, оскільки його зміст підтверджується наступними доказами, у їх сукупності:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію подану ОСОБА_4 , відповідно до якого він повідомив про те, що 24.04.2022 року близько 22 години за адресою АДРЕСА_4 , його колишня співмешканка ОСОБА_11 , 1992 року народження, жителька АДРЕСА_5 , разом із трьома невідомими особами чоловічої статі приїхали на транспортному засобі марки Volkswagen та стукали у хвіртку, після чого дані чоловіки вчинили з ним конфлікт, у ході якого нанесли йому декілька ударів в область живота та правої нижньої кінцівки ноги (а.с.205 том 1 - протокол прийняття заяви);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.06.2022р., який був проведений за місцем події, за участю потерпілого ОСОБА_4 і статиста, та у присутності понятих, під час якого ОСОБА_4 показав, як відбувались події 24.04.2022 року, близько 22 години, по вул. Молодіжна с. Старий Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області. Зокрема, ОСОБА_4 вказав жестом руки в напрямку центральної дороги, роз`яснюючи що близько 22 години 24.04.2022 року він ішов із вказаної сторони (фото № 1) в напрямку свого будинку (фото № 2). На фото № 3 потерпілий вказує жестом рук на ділянку дороги, де був розташований автомобіль марки «volkswagenpassat» чорного кольору. На фото № 4 ОСОБА_4 вказує жестом руки в напрямку свого помешкання, пояснюючи, що того дня поряд із огорожею його території господарства знаходились дві дівчини серед яких була ОСОБА_16 та двоє чоловіків, серед яких був брат ОСОБА_17 ОСОБА_18 . На фото № 5 потерпілий демонструє на статисті як до нього кинувся ОСОБА_18 з кулаками, після чого потерпілий схопив вищевказану особа за корпус тіла та пригнувся (фото № 6) та відкинув ОСОБА_5 в праву сторону від себе. На фото № 7 ОСОБА_4 вказав жестом руки в напрямку окопу, вказуючи що саме туди впав ОСОБА_5 , а потерпілий не встоявши на ногах впав порід із окопом (Фото № 8). Перебуваючи в такому положенні ОСОБА_4 вказав, що йому були нанесені удари в ділянки рук, ніг, тулуба, однак куди саме точно вказати не може (Фото № 9,№ 10). ОСОБА_4 вказав, що коли він піднявся з землі то до нього підійшов ОСОБА_5 та між ними знову почалась бійка (фото № 11). В ході бійки ОСОБА_4 було нанесено декілька ударів в ділянку голови, а саме близько 3-ьох (Фото № 12, № 13), в праву та ліву ділянку. ОСОБА_4 вказав, що до них підбігла його мати, ОСОБА_13 , яка почала його відтягувати додому. Ідучи додому ОСОБА_4 вказав, що до нього підбіг ОСОБА_5 з невідомим чоловіком та ще двоє дівчат, які почали шарпати його, внаслідок чого він впав на землю (фото № 14), де йому продовжували наносити удари ногами в ділянку тулуба, рук та ніг, руками в ділянку голови (фото № 15, 3 16). На фото № 17 потерпілий вказав на рів, пояснюючи, що у подальшому під час шарпання із вказаними особами ОСОБА_5 впав у даний рів. Після чого ОСОБА_4 , направився до місця свого проживання, фото № 18 (а.с.206-218 том 1 - протокол проведення слідчого експерименту);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.05.2022р., відповідно до якого 29.04.2022р. до реєстру було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України на підставі заяви саме ОСОБА_4 (а.с.43 том 2 - довідка);

- висновком експерта №48, який провів судово-медичну експертизу ОСОБА_4 і відповідно до розділу «Дані експертизи» якого: згідно даних судово-медичної експертизи (обстеження) від 29.04.2022року о 13.10 годині: в лобній ділянці, в проекції правого лобного горба, синець овальної форми, розмірами 2х1,5см. На передній поверхні середньої третини правого плеча синець овальної форми, розмірами 5х4см. На тильній поверхні лівої китиці, в проекції 1-2 п?ясних кісток, на фоні незначної припухлості м?яких тканин, синець овальної форми розмірами 5,3х5см. Синці синьо-фіолетового кольору з зеленувато-жовтим відтінком по краях. Інших тілесних ушкоджень не виявлено. А висновки якого наступні: у ОСОБА_4 мали місце такі тілесні ушкодження: синці лобної ділянки, в ділянках правого плеча та лівої китиці, які згідно з п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до легких тілесних ушкоджень, а їх морфологічні ознаки дають підставу вважати про можливість їх спричинення в межах часового проміжку від 4-х до 7-ми діб, що може відповідати терміну, вказаному дізнавачем в описовій частині постанови. Зазначені тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів. В морфологічних ознаках тілесних ушкоджень не відображені індивідуальні особливості травмуючих предметів. Такими предметами, зокрема, могли бути кулаки рук, носки взуття, на які посилається потерпілий, а також будь-які інші тупі тверді предмети. А враховуючи характер, кількість та розташування тілесних ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_4 , вважає не характерним їх спричинення в результаті одномоментного падіння останнього на площині з ударом до виступаючих частин твердої поверхні. Оскільки не надано до госпітальний клінічний протокол, вказати про наявність, характер та сутінь тяжкості інших тілесних ушкоджень ОСОБА_4 немає можливості (а.с.222 том 1 - висновок експерта);

- показами потерпілого ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; проживає: АДРЕСА_4 ; не працює), який у судовому засіданні надав наступні покази: 24.04.2022р., приблизно о 22 год. він був у сусіда, але коли почув шум, вийшов на дорогу і побачив машину, а за нею біля хвіртки будинку де він проживає з матір`ю ( АДРЕСА_4 ) знаходились: ОСОБА_11 , ОСОБА_5 і ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , яка хитала огорожу. Він був знайомий раніше з ними усіма особисто, окрім ОСОБА_8 . Пояснив, що ОСОБА_11 є сестрою ОСОБА_5 , з якою він зустрічався, але за день до події вони розірвали стосунки остаточно; ОСОБА_10 є дружиною ОСОБА_5 , а ОСОБА_8 особисто не знав, але йому відомо, що той її новий хлопець, з яким вона почала зустрічатись. Також додав, що за день до події, він особисто розмовляв із ОСОБА_11 про їх стосунки, а у день події, розмовляв із нею телефоном з приводу їх стосунків, але нікому не погрожував, і йому ніхто не погрожував. Визнав, що під час розмов з нею використовував лексику нецензурного характеру, але не ображав її, тільки характеризував її поведінку. Потім телефоном з ним розмовляв якийсь чоловік, хто саме сказати не зміг, але під час розмови вони погрожували один одному. Категорично заперечив, що надсилав комусь фотографії ОСОБА_11 з її оголеним тілом. Щодо самої події зазначив, що коли підійшов ближче до ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , то каміння у їх бік не кидав, коли він вийшов з-за машини, яка стояла поруч, то до нього одразу підбіг ОСОБА_5 і хотів вдарити його, але він схопив його за тулуб і перекинув через себе, вони впали, штовхались, але потім ОСОБА_5 вдарив його один раз правою рукою в щоку, з лівої сторони. Потім під час штовханини, та коли його мати: ОСОБА_13 намагалась їх розборонити, підбіг ОСОБА_8 та наніс йому кілька ударів. Коли конфлікт завершився і він опинився за огорожею будинку разом з матір`ю, а інші учасники конфлікту на дорозі, хтось із них вдарив його у голову, але він не бачив хто саме;

- показами свідка ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; проживає: АДРЕСА_5 ; працює медсестрою у військовому госпіталі м.Коломия), яка у судовому засіданні надала наступні покази: 24.04.2022р. вона знаходилась у гостях свого брата ОСОБА_5 , де також знаходились: його дружина: ОСОБА_10 і ОСОБА_8 (який є кумом її брата). Приблизно о 20 год. їй подзвонив потерпілий ОСОБА_4 і почав погрожувати, що зараз приїде і всіх поріже, виражався лексикою нецензурного характеру та погрожував, що викладе фото з її зображенням інтимного характеру (її оголене тіло) в Інтернеті (якщо вона не віддасть йому 2400 гривень за шафу-купе, яку він купив їй коли вони зустрічались) та на підтвердження своїх погроз надіслав відео інтимного характеру з її участю її матері на телефон у мобільний додаток «Viber» та ОСОБА_10 . Потім ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 зустрітись біля магазину «Епіцентр», приблизно о 21год.30хв. для передачі йому грошей, вони погодились, але він потім подзвонив і сказав, що його там вже не має. Тоді вона, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 і ОСОБА_8 вирішили поїхати до ОСОБА_4 додому с Старий Гвіздець аби віддати гроші і закінчити конфлікт. Коли вони приїхали туди на таксі і постукали у хвіртку, вийшла мати ОСОБА_4 : ОСОБА_13 і повідомила їх, що його немає вдома. Але після короткої розмови з`явився ОСОБА_4 і з криками, я зараз вас всіх повбиваю, кинув у ОСОБА_5 каміння, через що він кинувся на ОСОБА_4 , з яким вони схопили один одного та штовхаючись впали у кювет. З нього вони вилізли по одинці, спочатку ОСОБА_4 , який незважаючи на те, що його мама намагалась його забрати додому, підбіг до ОСОБА_5 та лівою рукою вдарив його у живіт, але останній збив його з ніг ногою і вони знову впали на землю. Після чого, вона, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 намагались відтягнути від ОСОБА_4 . ОСОБА_5 , а мати ОСОБА_4 свого сина. Потім коли вона стояла спиною до ОСОБА_4 той, зі словами я тебе вб`ю, якось вдарив її ногою вище сідниці та рукою у праве плече, а ОСОБА_8 який знаходився поруч смикнув ОСОБА_4 за руку, після чого мама ОСОБА_4 забрала його і двір їх будинку. Після чого ОСОБА_4 почав кидати каміння у їх бік через паркан;

- показами свідка ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ; проживає: АДРЕСА_4 ; пенсіонер), яка у судовому засіданні надала наступні покази: 24.04.2022р., приблизно о 22 год., вона знаходилась за місцем проживання у своєму будинку та лягла спати, але прокинулась через стук у хвіртку та вийшла на двір, де за хвірткою, на дорозі, побачила ОСОБА_10 , яка представилась, ОСОБА_11 та двох хлопців і машину. Мар`яна цікавилась де її син, бо вони хочуть із ним поговорити, а вона відповідала що не знає та пішла. Але потім почула слова ОСОБА_19 , ОСОБА_19 , обернулась і побачила, як всі побігли кудись, вона вийшла за хвіртку і побачила як її сина б`ють, там було темно тому сказати чи-то були обвинувачені вона не може. Син лежав на землі, і у той момент його хтось бив ногами по обличчю, але він прикривав його руками, а іншій чоловік намагався їх розборонити. Потім, вона схопила сина за одежу, він підвівся і вони зайшли у двір їх будинку. Що було ще не пам`ятає;

- показами свідка ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ; проживає: АДРЕСА_6 ), який у судовому засіданні надав наступні покази: 24.04.2022р., приблизно о 22 год. до нього звернувся ОСОБА_5 і попросив поїхати разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 (яких він до цього не знав) на вул.Карпатська, м.Коломия (магазин «Епіцентр»), але потім коли вони обговорили щось за гроші, які хтось повинен був комусь віддати, попросили поїхати у с.Старий Гвіздець, куди ми і приїхали. Вони вийшли, чув як хтось стукав у хвіртку, після чого вийшла якась жінка. Потім з`явився чоловік, якого він не розгледів, але у руці якого він бачив камінь, проте у якій руці він не пам`ятає та пройшов повз нього щось кричав і погрожував комусь. Потім почалась бійка, всі кричали і шарпались, і він намагався відтягнути того чоловіка, але потім від`їхав машиною подалі і коли його пасажири повернулись вони всі поїхали;

- показами свідка ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; проживає: АДРЕСА_1 ; не працює), яка у судовому засіданні надала наступні покази: 24.04.2022р., ввечері, коли вона, її чоловік: ОСОБА_5 , його сестра: ОСОБА_11 та їх кум: ОСОБА_8 знаходились у гостях вдома у Заграновських, їй, ОСОБА_17 та мамі ОСОБА_17 (про що вона повідомляла її особисто) ОСОБА_4 надіслав на телефон фото та відео інтимного характеру, зокрема зображення оголеного тіла ОСОБА_11 , і почав їй першим дзвонитипо телефону і казати, що він її вб`є та покаліче (вона це чула особисто, оскільки ОСОБА_17 сиділа поруч із нею), а також що, якщо та не віддасть йому гроші за шафу-купе, яку він купив ОСОБА_11 коли вони ще зустрічались, він викладе ці фото на сайтах із змістом порнографічного характеру. Потім із ОСОБА_4 розмовляв ОСОБА_5 з яким вони домовились про зустріч біля магазину «Епіцентр», що знаходиться у м.Коломия аби вони відали йому гроші. І вони у 4-х саме для цього, поїхали на зустріч, але ОСОБА_4 передзвонив і повідомив, що його там вже не має, і тоді вони у 4-х поїхали на таксі до нього додому. Приїхавши, вона особисто постукала у хвіртку паркану будинку, в якому проживав ОСОБА_4 і коли вийшла його мама: ОСОБА_13 , то вона їй все розповіла і поцікавилась де він, але остання повідомила, що їй не треба ніяких грошей, шафи і вона не знає де її син. Коли з`явився ОСОБА_4 , то він одразу почав кричати, що усіх їх повбиває, при цьому мав у правій руці каміння, тому ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_4 і між ними відбулась бійка, вони шарпали один одного, розмахували кулаками та ногами і впали в окіп, але швидко звідти вилізли почергово, окремо, і у ОСОБА_5 вона побачила кров з голови. Потім ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_8 і намагався вдарити його руками, але той ухилився, тоді ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_20 та штовхнув її у плече. Після цього пам`ятає, що коли ОСОБА_4 вже опинився на своєму подвір`ї він почав кидати каміння і їх бік, коли вони вже повертались до машини таксі, на якій приїхали, і кричав, що повбиває нас;

- показами ОСОБА_5 , який розказав, що: 24.04.2022р. близько 21 год. після розмови із ОСОБА_4 його сестра: ОСОБА_11 розплакалась та розповіла про те, що ОСОБА_4 погрожує скинути її фото інтимного характеру в Інтернет, якщо вона не оплатить гроші за меблі. Спочатку, телефоном із ОСОБА_4 з цього приводу говорила його сестра, але потім і він, і вони домовились із ОСОБА_4 про зустріч біля магазину «Епіцентр», що у м.Коломия, аби віддати йому гроші за меблі та домовитись щоби він не викладав фото та відео в Інтернет. Для чого, вони у 4-х: він, його дружина: ОСОБА_10 , сестра ОСОБА_11 та ОСОБА_8 узяли таксі біля вокзалу, але потім довелось їхати до нього додому, бо на зустріч він не приїхав. Приблизно о 22 год. коли вони приїхали до нього додому, вийшла мама ОСОБА_4 : ОСОБА_13 , якій все розповіли, але раптом з`явився ОСОБА_4 з криком, що всіх повбиває, і почав кидати каміння, і оскільки він сприйняв це як загрозу для дружини і сестри (яку ОСОБА_4 колись вдарив), він одразу підбіг до ОСОБА_4 , вони схопили один одного за одяг, штовхались, шарпались, і в результаті чого впали в окіп біля дороги. Після того, ОСОБА_4 підбіг до його сестри та вдарив її у плече та сідницю, і кричав що усіх їх повбиває;

- показами ОСОБА_8 , який розказав, що: 24.04.2022р., коли він перебував у гостях у ОСОБА_5 , після дзвінків ОСОБА_4 . ОСОБА_11 розплакалась та із ОСОБА_10 вони розповіли йому та ОСОБА_5 що сталось. І він особисто бачив у телефоні ОСОБА_10 відео, яке надіслав їй ОСОБА_4 . Тоді останній, розмовою по телефону, намагався домовитись із ОСОБА_4 , але цього зробити не вдалось, тоді вони домовились про зустріч біля магазину «Епіцентр», що у м.Коломия, аби віддати йому гроші за меблі та домовитись щоби він не викладав фото та відео в Інтернет. Разом з цим визнав, що і він у той вечір розмовляв з ОСОБА_4 по телефону аби залагодити конфлікт, але останній повідомив йому, що ОСОБА_17 його власність і почав її ображати, використовуючи лексику ненормативного характеру (потім вказав, що саме через це він і поїхав до ОСОБА_4 , а також аби підтримати свого кума: ОСОБА_5 , тому що ОСОБА_17 повідомила його, що ОСОБА_4 зазвичай один не ходе і може зашкодити ОСОБА_5 ). Для чого, вони у 4-х: він, його дружина: ОСОБА_10 , сестра ОСОБА_11 та ОСОБА_8 узяли таксі біля вокзалу, але потім довелось їхати до нього додому, бо на зустріч він не приїхав. Приблизно о 22 год. коли вони приїхали до нього додому, вийшла мама ОСОБА_4 : ОСОБА_13 , якій все розповіли, але раптом з`явився ОСОБА_4 з криком, що всіх повбиває, і почав кидати каміння, і оскільки він сприйняв це як загрозу для дружини і сестри (яку ОСОБА_4 колись вдарив), він одразу підбіг до ОСОБА_4 , вони схопили один одного за одяг, штовхались, шарпались, і в результаті чого впали в окіп біля дороги. Після того, ОСОБА_4 підбіг до його сестри та вдарив її у плече та сідницю, і кричав що усіх їх повбиває;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_21 , з урахуванням витягу з ДРАЦС про шлюб, з огляду на які ОСОБА_5 та ОСОБА_21 (нині ОСОБА_11 ) є рідними братом та сестрою (а.с.26,27,28 том 1 копії свідоцтв про їх народження, витяг з ДРАЦС);

- фототаблицею з двома фотокартками, оформленими на папері, на яких зображені ОСОБА_11 та ОСОБА_4 у період часу коли вони зустрічались (а.с.29 том 1 два фото);

- відеозаписом з камер відеонагляду, з місця події, відповідно до яких (Camera 01 таCamera 05), з урахуванням наданих пояснень під час дослідження цих доказів і показів потерпілого та обох обвинувачених, а також показів свідків,зафіксовано наступне:на ділянці дороги, з правого боку від камери, доподвір?я будинку АДРЕСА_4 , яке має паркан та хвіртку,о 22:00:49, зі сторони центральної дороги по вул. Молодіжна під`їжджає легковий автомобіль: «Passat, B6», номерний знак: НОМЕР_1 , яким керував: ОСОБА_12 , який зупинив автомобіль перед хвірткою, і з якого вийшли: ОСОБА_11 , одягнута в чорну куртку і джинси із темним волоссям; ОСОБА_10 , одягнена в світлу куртку і штани, які одразу підійшли до паркана тапо черзіпочали стукати у хвіртку та паркан, хитаючи також їх; разом із ними вийшов з машини ОСОБА_22 , одягнутий в куртку світлого кольору та темні штани, але вінзупинивсяперед хвірткою, не доходячи до неї та лускав насіння соняшника, а коли машина вже розверталась, із автомобіля вийшов і ОСОБА_5 , одягнутий у світлі штани та світлу куртку, який одразу підійшов до хвіртки.О 22:02:02 коли автомобіль під`їхав до подвір`я сусіднього будинку і зупинився, до хвіртки подвір`я будинку АДРЕСА_2 , із внутрішньої сторони, підійшла мати потерпілого: ОСОБА_13 , яка не відчиняючи хвіртку почала розмову із ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 в цей час продовжував лускати насіння соняшника, а ОСОБА_5 дістав сигарету та почав палити, ОСОБА_11 знаходилась поруч із ОСОБА_10 . Розмова продовжувалась до 22:03:59, після чого відеозапис припиняється і відновляється о 22:04:37 з моменту, коли мати потерпілого: ОСОБА_13 вже на відеозаписі відсутня, а ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 стоять біля тієї самої хвіртки, трохи подалі від неї та спілкуються, аж до 22:04:57, коли з боку автомобіля з`являється потерпілий ОСОБА_4 . Побачивши якого ОСОБА_5 , одразу розвертається в його сторону та рухаючись у його бік завершуючи паління сигарети, викидає її, і прискорюючи свій шаг, побачивши, що ОСОБА_4 нахилився виставив праве коліно у перед, тим самим намагаючись влучити у ОСОБА_4 , але ОСОБА_4 в останній момент трохи зсунувся та схопивши ОСОБА_5 за тулуб, а той його, потягли один одного за машину, яка стояла поруч, простір за якою не попадає у камеру. А за ними туди побігли ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .О 22:05:08 з-за автомобіля вибігає ОСОБА_10 , яка зупиняється перед автомобілем, а у цей час видно, як ОСОБА_4 намагається нанести удар правою рукою ОСОБА_8 в ділянку обличчя, однак ОСОБА_8 відходячи назад ухиляється від удару та намагається нанести свій удар теж рукою, але теж не попадає, оскільки в цей час ОСОБА_5 ловить руками ОСОБА_4 за його руки, вони штовхаються та падають на землю, перед автомобілем, намагаються швидше встати та нанести удар один одному. Тут з`являється мати потерпілого ОСОБА_4 , яка разом з ОСОБА_10 намагаються їх відтягнути один від одного, але ОСОБА_5 встигає нанести один удар ОСОБА_4 своєю правою ногою в його тулуб та влучає. Проте, з`являється ОСОБА_12 , який відводить ОСОБА_5 від ОСОБА_4 . О 22:05:30 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знову починають штовхати один одного та з`ясовувати стосунки, внаслідок чого ОСОБА_4 падає на землю, але його мати допомагає йому піднятись та відводить його в сторону хвіртки свого будинку, у протилежну сторону від місця бійки, виставивши перед собою праву руку та торкаючись грудної клітки сина - ОСОБА_4 рухаючись у бік хвіртки та таким чином відводячи потерпілого ОСОБА_4 від місця бійки. Але потерпілий намагається в цей момент розмовляти з оточуючими і до нього підходить ОСОБА_14 так, що вони опиняються один навпроти одного, мати потерпілого між ними, але о 22:06:08 до них підходить ОСОБА_11 , і в цей момент ОСОБА_4 б`є її своєю правою рукою у потилицю, через що ОСОБА_8 наносить своєю правою рукою перший удар в голову ОСОБА_15 , який намагався відповісти на цей удар своїм ударом йому в обличчя, але він не влучив, і вони почали тягати один одного за рукава одежі. Після цього, і як тільки підійшов ОСОБА_5 з яким ОСОБА_4 теж почав штовхатись та шарпатись, ОСОБА_8 своєю правою ногою наніс один удар в ОСОБА_4 , від якого той впав на землю, але ОСОБА_5 теж наніс один удар своєю правою ногою у його праве плече, коли той намагався встати, внаслідок чого удар влучив у передню поверхню середньої третини правого плеча (Camera 05 22:06:20, з урахуванням показів потерпілого, даних слідчого експерименту, визнання цього удару обвинуваченим ОСОБА_5 та висновку експерта). Проте, оскільки знову підійшов ОСОБА_12 та всі інші, бійка припинилась, і ОСОБА_4 зміг піднятись на ноги, але коли піднявся, то одразу вдарив своєю правою рукою один раз в обличчя ОСОБА_11 , яка знаходилась ближче всіх до нього, на що, ОСОБА_8 своєю правою рукою наніс ОСОБА_4 один удар управу лобну ділянку голови, а другий намагався нанести в обличчя, але Буджак своєю лівою рукою прикрив голову і ОСОБА_8 попав йому в ліву руку (в зовнішню поверхню долоні), що як вказав експерт відповідає лобній ділянці ОСОБА_4 , у проекції правого лобного горбата тильній поверхні лівої китиці, ц проекції 1-2 п`ясних кісток (Camera 01 22:06:31 та 22:06:33, з урахуванням показів потерпілого, даних слідчого експерименту, визнання цих ударів обвинуваченим ОСОБА_8 та висновку експерта). Але знову підійшов ОСОБА_12 , мати потерпілого, які намагались припинити бійку. Підбіг ОСОБА_5 , який схопив ОСОБА_4 та знову намагався його тягати, але цьому завадив ОСОБА_12 , який розвів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в різні сторони та допоміг матері потерпілого разом з останнім відчинити хвіртку до подвір`я їх будинку та зайти туди, але в цей момент ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 і ззаду поки той не бачив вдарив його своєю правовою ногою у сідниці о 22:07. Після чого ОСОБА_4 щось кинув у напрямок ОСОБА_5 , ОСОБА_12 від`їхав на автомобілі ще подалі, а ОСОБА_11 та ОСОБА_8 разом із потерпілим та його мамою ще розмовляли один з одним до 22:07:45 (а.с.245 том 1 - диск).

Мотиви суду щодо окремих доказів.

Щодо довідки від фізичної особи підприємця ОСОБА_23 , від 01.08.2022 року, яку захисник обвинуваченого просив врахувати, як таку, що характеризує обвинуваченого за місцем його проживання, то на підставі ч.1 ст.85 КПК України, суд вважає цей доказ не належним, оскільки захисником не наведено і не доведено жодного зв`язку між цією вказаною особою підприємцем та обвинуваченим і місцем його проживання (а.с.32 том 1 довідка).

Щодо роздруківок текстів наказів від 28.02.2022р. №3, від 15.04.2022р №14, від 10.05.2022р. №15 Голови обласної державної адміністрації Начальником обласної військової адміністрації ОСОБА_24 про внесення змін до Наказу Івано-Франківської обласної військової адміністрації від 25.02.2022р. №1, як вказувала прокурор з сайту Івано-Франківської обласної державної адміністрації (а.с.46,47,48 том 2 роздруківки з сайту), то оскільки усі учасники судового провадження не оспорювали цей доказ та визнали і не оспорювали, що 24.04.2022р. на території всієї Івано-Франківської області дійсно діяла комендантська година з 22 год. по 07 год. ранку наступного дня, суд виходив з того, що така обставина дійсно мала місце.

Щодо протоколу огляду відеозапису від 03.05.2022р., який на думку сторони обвинувачення доводить вину обвинуваченого, а на думку сторони захисту є недопустимим доказом, через те, що не відповідає дійсному змісту відеозапису (а.с.219-221 том 1), то суд відзначає, що він не використовував його як доказ, оскільки хоча він і відноситься згідно з п.3 ч.2 ст.99 КПК України до такого виду доказів, як документ, на підставі п.1 ч.2 ст.99 та ч.1 ст.23 і ч.1 ст.359 КПК України, зважаючи на принцип безпосереднього дослідження судом документів, суд надав перевагу самому відеозапису, як первинному джерелу фактичних обставин (доказу у вигляді документу: відеозапис), а не протоколу огляду відеозапису слідчим, який зафіксував ті фактичні дані, які на його думку були на відеозаписі.

Щодо показів свідків, то тут суд хотів би відзначити окремо, що КПК України не передбачено обов`язку суду дослівно викладати показання свідків, таке джерело доказів відображається судом у тому обсязі, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні, що і було зроблено в цьому випадку цим судом. Такого ж правозастосування дотримується і Верховний Суд, про що ним було зазначено у постанові від 14 грудня 2022 року, справа 754/10882/17 (https://reestr.court.gov.ua/Review/107938586).

Також, що стосується показів потерпілого, обвинувачених та свідків, в частині що стосується самої бійки між обвинуваченими та потерпілим, а також щодо протоколу слідчого експерименту, то тут суд вважає за необхідне відзначити, що покази та фактичні дані протоколу слідчого експерименту брались судом до уваги лише у тій частині, яка не зафіксована на відеозаписі, оскільки механізм нанесення ударів та їх заподіювачі більш конкретно і точно зафіксовані саме на відеозаписі, який як доказ формувався незалежно від волі потерпілого, обвинувачених та свідків, і не викликає сумнівів. Проте там, де фактичні дані у відеозаписі не зафіксовані або зафіксовані не повністю, суд використовував покази потерпілого, обвинувачених та свідків, а також дані протоколу слідчого експерименту, в частині, що узгоджуються між собою.

Що стосується самого відеозапису, то суд не може погодитись із аргументами захисника обвинувачених про те, що його слід визнати недопустимим доказом через те, що на ньому не зафіксовано кожну секунду події. Дійсно, наданий суду відеозапис має два файли із фактичними даними з двох різних камер відеонагляду, які не містять в деяких фрагментах щосекундного відтворення обставин події, але щодо тієї частини запису, яка містить фактичні дані про обставини події, захисник не надав суду будь-яких доказів того, що такі фактичні дані є сфальшованими чи недопустимими. При цьому, усі фактичні дані, які зафіксовані на відеозаписі не оспорювались та визнавались, як обвинуваченими, так і потерпілим.

Щодо показів потерпілого, за якими у день події він нікому не погрожував та ніякі фото чи відео не надсилав, суд вважає їх не переконливими, оскільки сам потерпілий визнав потім, що все таки він спілкувався з кимось із чоловіків і під час розмови один з одним вони погрожували один одному, а при спілкуванні з ОСОБА_11 використовував лексику ненормативного характеру, описуючи, як він зазначив її поведінку. Не вірить суд і у ту частину показів потерпілого за якою, він просто розмовляв з ОСОБА_11 по телефону про їх стосунки, не погрожуючи поширенням фото та відео її оголеного тіла в Інтернеті та не надсилаючи їх, оскільки будь-яких деталей своєї розмови як із ОСОБА_11 , так і з обвинуваченими, якщо зміст розмови був дійсно іншим, він не повідомив, і докази для цього не подав. А вони, навпроти, повідомили суд про конкретні деталі їх розмов, які потерпілий нічим не спростував, окрім свого не визнання того факту, що ці обставини мали місце. Але в частині того, що потерпілий не кидав каміння у бік обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , коли з`явився вперше на місці події біля свого подвір`я суд згоден, оскільки його покази підтверджуються фактичними даними відеозапису.

Що стосується інших неузгодженостей у показаннях обвинувачених та потерпілого і свідків, то вони не мають істотного значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні та не впливають на саму суть діяння обвинуваченого та його кваліфікацію.

Мотиви незгоди суду з пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_5 .

Суд не погоджується з пред`явленим ОСОБА_5 обвинуваченням щодо вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, у зв`язку із наступним.

Положеннями ч.1 ст.2 КК України передбачено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. При цьому за ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

За положеннями ч.2 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, є кримінальним правопорушенням, за яке передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

При цьому суд враховує п.4 та п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №10 «Про судову практику у справах про хуліганство», в якому надано роз`яснення, які залишаються актуальними і до нині. Зокрема про те, що: суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій; дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи; як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом (п.4). За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла; хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та інше (п.5).

Також суд враховує правовий висновок, зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019р. (справа №288/1158/16-к - https://reestr.court.gov.ua/Review/82998245), за яким:

- безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття. Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти (п.10);

- кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину (п.11);

- хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті296ККвизнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані (п.12);

- обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи. Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства (п.13);

- з урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом (п.14);

- таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства. За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства (п.15);

- зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними (п.16).

І тому суд відзначає, що встановлені ним обставини вчиненого обвинуваченим діяння і докази, на підставі яких суд встановив ці обставини прямо вказують на те, що ОСОБА_5 вчинив правопорушення, передбачене саме ч.1 ст.125 КК України, а не ч.1 чи ч.2 ст.296 КК України. Оскільки, він вчинив своє діяння виключно з однією метою прагнення нанести шкоди конкретній особі потерпілому, з мотивів особистої неприязні до нього, яка виникла на ґрунті особистого конфлікту між ними через поведінку самого потерпілого, яка мала місце за кілька годин до заподіяння обвинуваченим тілесного ушкодження потерпілому. І сам конфлікт виник з ініціативних дій самого потерпілого. Тобто тілесне ушкодження наносилось ОСОБА_5 потерпілому не з мотивів явної неповаги до суспільства і не як прояв особливої зухвалості, коли тілесні ушкодження можуть мати місце. У цій події, обвинувачений мав чіткий спрямований умисел саме на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, не протиставляючи себе оточуючим узагалі, не з метою показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, а виключно для реалізації свого бажання завдати шкоди саме потерпілому, і об`єктом його посягання був не громадський порядок, як такий, а виключно здоров`я потерпілого.

Тобто, незважаючи на час вчинення діяння обвинуваченим ОСОБА_5 (у комендантську годину) та місце вчинення (дорога біля житлових будинків) суд відзначає, що обстановка, обставини вчинення діяння, характер дій винного, а також поведінка самого потерпілого (через якого обвинувачений власне і приїхав на місце події), ставлення один до одного між потерпілим та обвинуваченим, прямо вказують на те, що діяння ОСОБА_5 не вчинялось з метою, як було вказано у обвинувальному акті (у тому числі після його зміни), протиставити себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, маючи намір самоствердитись за рахунок приниження потерпілого, використовуючи малозначний привід, з хуліганських спонукань. А за таких обставин, кваліфікація діяння ОСОБА_5 за ч.2 ст.296 КК України виключається, оскільки воно вочевидь не полягало у посяганні на ті правоохоронювані цінності, які є безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296, позаяк об`єкт посягання та мотив, які вказані судом вище, у ОСОБА_5 були іншими. Правильною є кваліфікація його діяння за ч.1 ст.125 КК України, тобто за заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, що судом і зроблено.

Щодо покарання ОСОБА_5 .

Обставин, які б виключали кримінальну протиправність його діяння або звільняли його від кримінальної відповідальності чи від покарання судом не встановлені, а тому він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення за частиною 1 статті 125 КК України, на загальних підставах.

Суд погоджується з усіма учасниками справи у тому, що обставини, які обтяжують або пом`якшують покарання ОСОБА_5 та передбачені частиною 1 статті 67 та частиною 1 статті 66 КК України, дійсно відсутні.

Положеннями статті 50 КК України передбачено, і суд враховує, що: покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого (частина 1); покарання має на меті не тільки кару і виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина 2); покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (частина 3).

Разом з цим суд застосовує і положення статті 65 КК України за якими, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (частина 1); особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (частина 2); підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу (частина 3); більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків (частина 4).

При цьому застосовуючи вказані норми кримінального права, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, щодо правильного їх застосування, викладений ним у постанові від 26.06.2018 року у справі № 570/3743/15-к, в якій зазначається, що покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тож вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 КК України, з метою врахування вказаних вище обставин, суд виходить з наступного:

- суд враховує, що санкція частини 1 статті 125 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року;

- суд враховує положення Загальної частини КК України, які є застосовними для призначення покарання ОСОБА_5 у цій справі, що вказані вище та будуть зазначені нижче;

- суд враховує конкретні обставини (що вказані у визнаному судом доведеним формулюванні обвинувачення), за яких ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості, в силу положень частини 2 статті 12 КК України, є кримінальним проступком та кваліфікується за частиною 1 статті 125 КК України. Зокрема суд враховує, що саме ОСОБА_5 коли з`явився ОСОБА_4 , першим ініціював бійку, кинувшись на ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 одне тілесне ушкодження у вигляді синця на передній поверхні середньої третини правого плеча; але бійка була наслідком конфліктної поведінки самого потерпілого, який висловлював погрози та лексику нецензурного характеру, як щодо рідної сестри ОСОБА_5 , так і щодо нього самого, як по телефону, так і при зустрічі;

- суд враховує, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення умисно, з прямим умислом, і наслідком його діяння було порушення права потерпілого на особисту недоторканість, яке знайшло свій прояв у заподіяному потерпілому тілесному ушкодженні його тіла;

- суд враховує, що обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання ОСОБА_5 , за вчинений ним проступок, та які передбачені частиною 1 статті 67 та частиною 1 статті 66 КК України, дійсно відсутні. Суд враховує, що обвинувачений декілька разів повідомляв суду про те, що визнає вину у вчиненому, але щирого каяття у його словах та вчинках під час судового розгляду суд не почув, як не почув і вибачення перед потерпілим та не побачив будь-яких дій, спрямованих на усунення заподіяної ним шкоди;

- ОСОБА_5 , громадянин України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Коломия Івано-Франківської області (а.с.223-225 том 1 - копія паспорту); фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , а зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с.223-225 том 1 - копія паспорту); освіта середня спеціальна, кваліфікація: «технік-колійник» (а.с.33 том 1 довідка); одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_25 (а.с.226, 229 том 1 витяг з ДРАЦС та копія свідоцтва про народження) та ОСОБА_26 (а.с.227-228,230 том 1 витяг з ДРАЦС та копія свідоцтва про народження); працює на посаді майстра шляхового у структурному підрозділі «Чернівецької колійної машинної станції з ремонту земляного полотна» філії «Центр з будівництва та ремонту інженерних споруд» АТ «Українська залізниця» (а.с.33 том 1 - довідка); на обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра не перебуває (а.с.232,233 том 1 - довідки); судимостей не має (а.с.231 - довідка), тобто вчинив кримінальний проступок вперше;

- за місцем роботи, ОСОБА_5 характеризується позитивно, зокрема: з липня 2009 року працює на посаді майстра шляхового у структурному підрозділі «Чернівецької колійної машинної станції з ремонту земляного полотна» філії «Центр з будівництва та ремонту інженерних споруд» АТ «Українська залізниця», і за період своєї роботи зарекомендував себе, як відповідальний, дисциплінований працівник, який виробничі завдання виконує в доведені терміни, кваліфікований та вимогливий, вказівки керівництва виконує якісно, постійно підвищує свою кваліфікацію; за успіхи в роботі неодноразово нагороджувався грошовими преміями (а.с.33 том 1 - довідка).

Таким чином, з урахуванням викладених судом обставин, які він застосовує у їх сукупності для призначення ОСОБА_5 покарання, суд вважає, що найменш суворий вид покарання, що передбачений частиною 1 статті 125 КК України, тобто штраф, у максимальному розмірі: 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає: 850 гривень, який буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, тобто мета покарання буде досягнута, незважаючи на не великий розмір штрафу, але зважаючи на особу обвинуваченого. Штраф у такому розмірі буде відповідати не тільки меті покарання, а й принципу індивідуалізації відповідальності обвинуваченого, виправлення якого можливе і без застосування більш тяжкого покарання, а також справедливості, зважаючи на характер вчиненого діяння обвинуваченим, його поведінку після вчинення діяння, ставлення обвинуваченого до свого діяння, який відкрито, чітко та зрозуміло не визнав своєї вини, не вибачився перед потерпілим.

2. Щодо обвинувачення ОСОБА_8 , яке суд вважає доведеним.

24.04.2022 року, приблизно о 20 годині, у м.Коломия по вул.Самойленка, 10, разом зібрались та проводили час: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), його дружина: ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), його сестра: ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та його кум: ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ). І приблизно в цей же час, ОСОБА_11 на її мобільний телефон подзвонив потерпілий: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), з яким вона спільно проживала (і який до цього вже був знайомий з ними усіма особисто, окрім ОСОБА_8 , але знав, що останній є новим хлопцем ОСОБА_11 ) і виражаючись у бік ОСОБА_11 лексикою нецензурного характеру почав погрожувати, що викладе фото з її зображенням інтимного характеру (її оголене тіло) в Інтернеті (якщо вона не віддасть йому 2400 гривень за шафу-купе, яку він купив їй коли вони зустрічались) та на підтвердження реальності своїх погроз надіслав відео інтимного характеру з її участю її матері на телефон, у мобільний додаток «Viber», та ОСОБА_10 , у зв`язку із чим ОСОБА_11 розплакалась. Але це відео також побачили і ОСОБА_8 , і ОСОБА_5 , які вирішили, що зможуть не допустити поширення відео у мережі Інтернет, і теж почали спілкувались по телефону із ОСОБА_4 , з метою припинити конфлікт. І після того, як кожен з них поговорив із ОСОБА_4 , останній запропонував зустрітись біля магазину «Епіцентр», що знаходиться у м.Коломия, приблизно о 21год.30хв. для передачі йому грошей за меблі. І для того аби потрапити на зустріч ОСОБА_5 , його дружина: ОСОБА_10 , сестра ОСОБА_11 та ОСОБА_8 звернулись до ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), який мав автомобіль марки: «Passat, B6», номерний знак: НОМЕР_1 , та погодився відвезти їх до вказаного магазину, але потім на їх прохання змінив адресу та повіз їх усіх до подвір?я будинку АДРЕСА_4 , де жив ОСОБА_4 , оскільки зустріч не відбулась.

О 22:00:49, на вказаному автомобілі вони під`їхали до подвір`я будинку АДРЕСА_2 , із внутрішньої сторони якого, до хвіртки, що була зачинена, підійшла мати потерпілого: ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ), яка не відчиняючи хвіртку почала розмову із ОСОБА_10 , поруч з якою стояла ОСОБА_11 , ОСОБА_8 в цей час лускав насіння соняшника, а ОСОБА_5 дістав сигарету та почав палити. Розмова продовжувалась до 22:03:59, після чого приблизно о 22:04:57 з боку автомобіля, який стояв біля сусіднього подвір`я іншого будинку, з`явився потерпілий ОСОБА_4 , побачивши якого ОСОБА_5 розвернувшись в його сторону та рухаючись у його бік завершуючи паління сигарети, яку викинув походу свого руху, і прискорюючи свій шаг, побачивши, що ОСОБА_4 нахилився, намагався з розбігу виставивши праве коліно у перед влучити у ОСОБА_4 , але ОСОБА_4 в останній момент трохи зсунувся та схопивши ОСОБА_5 за тулуб, а той його, потягли один одного за той самий автомобіль, за яким впали на землю. До них підбігли ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , якому ОСОБА_4 намагався нанести удар правою рукою в ділянку обличчя, однак ОСОБА_8 відходячи назад ухилився від удару та намагався нанести свій удар теж рукою, але теж не попав, оскільки в цей час ОСОБА_5 зловив руками ОСОБА_4 за його плечі, та потягнув на себе, і вони штовхаючись знову впали на землю. Після чого з`явилась мати потерпілого ОСОБА_4 , яка разом з ОСОБА_10 намагалась їх відтягнути один від одного, але ОСОБА_5 встиг нанести один удар ОСОБА_4 своєю правою ногою в його тулуб. О 22:05:30 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знову починають штовхати один одного та з`ясовувати стосунки, внаслідок чого ОСОБА_4 падає на землю, але його мати допомагає йому піднятись та відводить його в сторону хвіртки свого будинку, у протилежну сторону від місця бійки, виставивши перед собою праву руку та торкаючись грудної клітки ОСОБА_4 , при цьому рухаючись у бік хвіртки та таким чином відводячи потерпілого ОСОБА_4 від місця бійки та скупчення інших. Але потерпілий намагається в цей момент розмовляти з оточуючими і до нього підходить ОСОБА_14 таким чином, що вони опиняються один навпроти одного, а мати потерпілого між ними, і коли о 22:06:08 до них підходить ОСОБА_11 , в цей момент ОСОБА_4 б`є її своєю правою рукою у потилицю, через що ОСОБА_8 наносить своєю правою рукою перший удар в голову ОСОБА_15 , який намагався відповісти на цей удар своїм ударом йому в обличчя, але він не влучив, і вони почали тягати один одного за рукава одежі. Після цього, і як тільки підійшов ОСОБА_5 з яким ОСОБА_4 теж почав штовхатись та шарпатись, ОСОБА_8 своєю правою ногою наніс один удар в корпус ОСОБА_4 , від якого той впав на землю, але ОСОБА_5 теж наніс ОСОБА_4 один удар своєю правою ногою у його праве плече, коли той намагався встати, внаслідок чого він влучив своєю ногою у передню поверхню середньої третини правого плеча ОСОБА_4 (Camera 05 22:06:20, з урахуванням показів потерпілого, даних слідчого експерименту, визнання цього удару обвинуваченим ОСОБА_5 та висновку експерта). Проте, оскільки знову підійшов ОСОБА_12 та всі інші, бійка припинилась, і ОСОБА_4 зміг піднятись на ноги, але одразу після цього вдарив своєю правою рукою один раз в обличчя ОСОБА_11 , яка знаходилась ближче всіх до нього, на що, ОСОБА_8 своєю правою рукою наніс ОСОБА_4 один удар у праву лобну ділянку голови, а другий намагався нанести в теж у голову, але Буджак своєю лівою рукою прикрив голову і ОСОБА_8 попав йому в ліву руку (в зовнішню поверхню долоні), що відповідає лобній ділянці голови ОСОБА_4 , у проекції правого лобного горба, та тильній поверхні лівої китиці, у проекції 1-2 п`ясних кісток (Camera 01 22:06:31 та 22:06:33, з урахуванням показів потерпілого, даних слідчого експерименту, визнання цих ударів обвинуваченим ОСОБА_8 та висновку експерта). Але знову підійшов ОСОБА_12 , мати потерпілого, які намагались припинити бійку. Підбіг і ОСОБА_5 , який схопив ОСОБА_4 та знову намагався його тягати, але цьому завадив ОСОБА_12 , який розняв ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в різні сторони та допоміг матері потерпілого разом з останнім відчинити хвіртку до подвір`я їх будинку та зайти туди, але в цей момент ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 і ззаду поки той не бачив вдарив його своєю правовою ногою у сідниці о 22:07. Після чого ОСОБА_4 щось кинув у напрямок ОСОБА_5 , ОСОБА_12 від`їхав на автомобілі ще подалі, а ОСОБА_11 та ОСОБА_8 разом із потерпілим та його мамою ще розмовляли один з одним до 22:07:45.

Тому зважаючи на викладене суд переконаний у тому, що вказані вище тілесні ушкодження у вигляді двох синців (у лобній ділянці, у проекції правого лобного горба та тильній поверхні лівої китиці, у проекції 1-2 п`ясних кісток) заподіяв потерпілому саме своїм діянням обвинувачений ОСОБА_8 . А зважаючи на вибір обвинуваченим моменту нанесення ударів, їх спрямування та локалізацію, це прямо і недвозначно вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_8 наніс вказані тілесні ушкодження потерпілому виключно із прямим умислом.

Отже саме своїми, вказаними вище умисними діями, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів саме особистої неприязні до потерпілого ОСОБА_4 , яка виникла на ґрунті попередньої поведінки самого ОСОБА_4 , яка мала місце щодо подруги обвинуваченого: ОСОБА_11 та нього самого, у день події, але до початку бійки, ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що порушило право ОСОБА_4 на особисту тілесну недоторканість.

Таким чином, 24 квітня 2022 року, в осудному стані, ОСОБА_8 вчинив умисні легкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 , що є кримінальним проступком, передбаченим частиною 1 статті 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження), а не хуліганством, передбаченим ч.2 ст.296 КК України, як вважав прокурор.

Докази, які доводять вину ОСОБА_8 .

Суд вважає доведеним вказане формулювання обвинувачення, оскільки його зміст підтверджується наступними доказами, у їх сукупності:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію подану ОСОБА_4 , відповідно до якого він повідомив про те, що 24.04.2022 року близько 22 години за адресою АДРЕСА_4 , його колишня співмешканка ОСОБА_11 , 1992 року народження, жителька АДРЕСА_5 , разом із трьома невідомими особами чоловічої статі приїхали на транспортному засобі марки Volkswagen та стукали у хвіртку, після чого дані чоловіки вчинили з ним конфлікт, у ході якого нанесли йому декілька ударів в область живота та правої нижньої кінцівки ноги (а.с.205 том 1 - протокол прийняття заяви);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.06.2022р., який був проведений за місцем події, за участю потерпілого ОСОБА_4 і статиста, та у присутності понятих, під час якого ОСОБА_4 показав, як відбувались події 24.04.2022 року, близько 22 години, по вул. Молодіжна с. Старий Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області. Зокрема, ОСОБА_4 вказав жестом руки в напрямку центральної дороги, роз`яснюючи що близько 22 години 24.04.2022 року він ішов із вказаної сторони (фото № 1) в напрямку свого будинку (фото № 2). На фото № 3 потерпілий вказує жестом рук на ділянку дороги, де був розташований автомобіль марки «volkswagen passat» чорного кольору. На фото № 4 ОСОБА_4 вказує жестом руки в напрямку свого помешкання, пояснюючи, що того дня поряд із огорожею його території господарства знаходились дві дівчини серед яких була ОСОБА_11 та двоє чоловіків, серед яких був брат ОСОБА_17 ОСОБА_18 . На фото № 5 потерпілий демонструє на статисті як до нього кинувся ОСОБА_18 з кулаками, після чого потерпілий схопив вищевказану особа за корпус тіла та пригнувся (фото № 6) та відкинув ОСОБА_5 в праву сторону від себе. На фото № 7 ОСОБА_4 вказав жестом руки в напрямку окопу, вказуючи що саме туди впав ОСОБА_5 , а потерпілий не встоявши на ногах впав порід із окопом (Фото № 8). Перебуваючи в такому положенні ОСОБА_4 вказав, що йому були нанесені удари в ділянки рук, ніг, тулуба, однак куди саме точно вказати не може (Фото № 9,№ 10). ОСОБА_4 вказав, що коли він піднявся з землі то до нього підійшов ОСОБА_5 та між ними знову почалась бійка (фото № 11). В ході бійки ОСОБА_4 було нанесено декілька ударів в ділянку голови, а саме близько 3-ьох (Фото № 12, № 13), в праву та ліву ділянку. ОСОБА_4 вказав, що до них підбігла його мати, ОСОБА_13 , яка почала його відтягувати додому. Ідучи додому ОСОБА_4 вказав, що до нього підбіг ОСОБА_5 з невідомим чоловіком та ще двоє дівчат, які почали шарпати його, внаслідок чого він впав на землю (фото № 14), де йому продовжували наносити удари ногами в ділянку тулуба, рук та ніг, руками в ділянку голови (фото № 15, 3 16). На фото № 17 потерпілий вказав на рів, пояснюючи, що у подальшому під час шарпання із вказаними особами ОСОБА_5 впав у даний рів. Після чого ОСОБА_4 , направився до місця свого проживання, фото № 18 (а.с.206-218 том 1 - протокол проведення слідчого експерименту);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.05.2022р., відповідно до якого 29.04.2022р. до реєстру було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України на підставі заяви саме ОСОБА_4 (а.с.43 том 2 - довідка);

- висновком експерта №48, який провів судово-медичну експертизу ОСОБА_4 і відповідно до розділу «Дані експертизи» якого: згідно даних судово-медичної експертизи (обстеження) від 29.04.2022року о 13.10 годині: в лобній ділянці, в проекції правого лобного горба, синець овальної форми, розмірами 2х1,5см. На передній поверхні середньої третини правого плеча синець овальної форми, розмірами 5х4см. На тильній поверхні лівої китиці, в проекції 1-2 п?ясних кісток, на фоні незначної припухлості м?яких тканин, синець овальної форми розмірами 5,3х5см. Синці синьо-фіолетового кольору з зеленувато-жовтим відтінком по краях. Інших тілесних ушкоджень не виявлено. А висновки якого наступні: у ОСОБА_4 мали місце такі тілесні ушкодження: синці лобної ділянки, в ділянках правого плеча та лівої китиці, які згідно з п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до легких тілесних ушкоджень, а їх морфологічні ознаки дають підставу вважати про можливість їх спричинення в межах часового проміжку від 4-х до 7-ми діб, що може відповідати терміну, вказаному дізнавачем в описовій частині постанови. Зазначені тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів. В морфологічних ознаках тілесних ушкоджень не відображені індивідуальні особливості травмуючих предметів. Такими предметами, зокрема, могли бути кулаки рук, носки взуття, на які посилається потерпілий, а також будь-які інші тупі тверді предмети. А враховуючи характер, кількість та розташування тілесних ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_4 , вважає не характерним їх спричинення в результаті одномоментного падіння останнього на площині з ударом до виступаючих частин твердої поверхні. Оскільки не надано до госпітальний клінічний протокол, вказати про наявність, характер та сутінь тяжкості інших тілесних ушкоджень ОСОБА_4 немає можливості (а.с.222 том 1 - висновок експерта);

- показами потерпілого ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; проживає: АДРЕСА_4 ; не працює), який у судовому засіданні надав наступні покази: 24.04.2022р., приблизно о 22 год. він був у сусіда, але коли почув шум, вийшов на дорогу і побачив машину, а за нею біля хвіртки будинку де він проживає з матір`ю ( АДРЕСА_4 ) знаходились: ОСОБА_11 , ОСОБА_5 і ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , яка хитала огорожу. Він був знайомий раніше з ними усіма особисто, окрім ОСОБА_8 . Пояснив, що ОСОБА_11 є сестрою ОСОБА_5 , з якою він зустрічався, але за день до події вони розірвали стосунки остаточно; ОСОБА_10 є дружиною ОСОБА_5 , а ОСОБА_8 особисто не знав, але йому відомо, що той її новий хлопець, з яким вона почала зустрічатись. Також додав, що за день до події, він особисто розмовляв із ОСОБА_11 про їх стосунки, а у день події, розмовляв із нею телефоном з приводу їх стосунків, але нікому не погрожував, і йому ніхто не погрожував. Визнав, що під час розмов з нею використовував лексику нецензурного характеру, але не ображав її, тільки характеризував її поведінку. Потім телефоном з ним розмовляв якийсь чоловік, хто саме сказати не зміг, але під час розмови вони погрожували один одному. Категорично заперечив, що надсилав комусь фотографії ОСОБА_11 з її оголеним тілом. Щодо самої події зазначив, що коли підійшов ближче до ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , то каміння у їх бік не кидав, коли він вийшов з-за машини, яка стояла поруч, то до нього одразу підбіг ОСОБА_5 і хотів вдарити його, але він схопив його за тулуб і перекинув через себе, вони впали, штовхались, але потім ОСОБА_5 вдарив його один раз правою рукою в щоку, з лівої сторони. Потім під час штовханини, та коли його мати: ОСОБА_13 намагалась їх розборонити, підбіг ОСОБА_8 та наніс йому кілька ударів. Коли конфлікт завершився і він опинився за огорожею будинку разом з матір`ю, а інші учасники конфлікту на дорозі, хтось із них вдарив його у голову, але він не бачив хто саме;

- показами свідка ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; проживає: АДРЕСА_5 ; працює медсестрою у військовому госпіталі м.Коломия), яка у судовому засіданні надала наступні покази: 24.04.2022р. вона знаходилась у гостях свого брата ОСОБА_5 , де також знаходились: його дружина: ОСОБА_10 і ОСОБА_8 (який є кумом її брата). Приблизно о 20 год. їй подзвонив потерпілий ОСОБА_4 і почав погрожувати, що зараз приїде і всіх поріже, виражався лексикою нецензурного характеру та погрожував, що викладе фото з її зображенням інтимного характеру (її оголене тіло) в Інтернеті (якщо вона не віддасть йому 2400 гривень за шафу-купе, яку він купив їй коли вони зустрічались) та на підтвердження своїх погроз надіслав відео інтимного характеру з її участю її матері на телефон у мобільний додаток «Viber» та ОСОБА_10 . Потім ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 зустрітись біля магазину «Епіцентр», приблизно о 21год.30хв. для передачі йому грошей, вони погодились, але він потім подзвонив і сказав, що його там вже не має. Тоді вона, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 і ОСОБА_8 вирішили поїхати до ОСОБА_4 додому с Старий Гвіздець аби віддати гроші і закінчити конфлікт. Коли вони приїхали туди на таксі і постукали у хвіртку, вийшла мати ОСОБА_4 : ОСОБА_13 і повідомила їх, що його немає вдома. Але після короткої розмови з`явився ОСОБА_4 і з криками, я зараз вас всіх повбиваю, кинув у ОСОБА_5 каміння, через що він кинувся на ОСОБА_4 , з яким вони схопили один одного та штовхаючись впали у кювет. З нього вони вилізли по одинці, спочатку ОСОБА_4 , який незважаючи на те, що його мама намагалась його забрати додому, підбіг до ОСОБА_5 та лівою рукою вдарив його у живіт, але останній збив його з ніг ногою і вони знову впали на землю. Після чого, вона, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 намагались відтягнути від ОСОБА_4 . ОСОБА_5 , а мати ОСОБА_4 свого сина. Потім коли вона стояла спиною до ОСОБА_4 той, зі словами я тебе вб`ю, якось вдарив її ногою вище сідниці та рукою у праве плече, а ОСОБА_8 який знаходився поруч смикнув ОСОБА_4 за руку, після чого мама ОСОБА_4 забрала його і двір їх будинку. Після чого ОСОБА_4 почав кидати каміння у їх бік через паркан;

- показами свідка ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ; проживає: АДРЕСА_4 ; пенсіонер), яка у судовому засіданні надала наступні покази: 24.04.2022р., приблизно о 22 год., вона знаходилась за місцем проживання у своєму будинку та лягла спати, але прокинулась через стук у хвіртку та вийшла на двір, де за хвірткою, на дорозі, побачила ОСОБА_10 , яка представилась, ОСОБА_11 та двох хлопців і машину. Мар`яна цікавилась де її син, бо вони хочуть із ним поговорити, а вона відповідала що не знає та пішла. Але потім почула слова ОСОБА_19 , ОСОБА_19 , обернулась і побачила, як всі побігли кудись, вона вийшла за хвіртку і побачила як її сина б`ють, там було темно тому сказати чи-то були обвинувачені вона не може. Син лежав на землі, і у той момент його хтось бив ногами по обличчю, але він прикривав його руками, а іншій чоловік намагався їх розборонити. Потім, вона схопила сина за одежу, він підвівся і вони зайшли у двір їх будинку. Що було ще не пам`ятає;

- показами свідка ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ; проживає: АДРЕСА_6 ), який у судовому засіданні надав наступні покази: 24.04.2022р., приблизно о 22 год. до нього звернувся ОСОБА_5 і попросив поїхати разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 (яких він до цього не знав) на вул.Карпатська, м.Коломия (магазин «Епіцентр»), але потім коли вони обговорили щось за гроші, які хтось повинен був комусь віддати, попросили поїхати у с.Старий Гвіздець, куди ми і приїхали. Вони вийшли, чув як хтось стукав у хвіртку, після чого вийшла якась жінка. Потім з`явився чоловік, якого він не розгледів, але у руці якого він бачив камінь, проте у якій руці він не пам`ятає та пройшов повз нього щось кричав і погрожував комусь. Потім почалась бійка, всі кричали і шарпались, і він намагався відтягнути того чоловіка, але потім від`їхав машиною подалі і коли його пасажири повернулись вони всі поїхали;

- показами свідка ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; проживає: АДРЕСА_1 ; не працює), яка у судовому засіданні надала наступні покази: 24.04.2022р., ввечері, коли вона, її чоловік: ОСОБА_5 , його сестра: ОСОБА_11 та їх кум: ОСОБА_8 знаходились у гостях вдома у Заграновських, їй, ОСОБА_17 та мамі ОСОБА_17 (про що вона повідомляла її особисто) ОСОБА_4 надіслав на телефон фото та відео інтимного характеру, зокрема зображення оголеного тіла ОСОБА_11 , і почав їй першим дзвонитипо телефону і казати, що він її вб`є та покаліче (вона це чула особисто, оскільки ОСОБА_17 сиділа поруч із нею), а також що, якщо та не віддасть йому гроші за шафу-купе, яку він купив ОСОБА_11 коли вони ще зустрічались, він викладе ці фото на сайтах із змістом порнографічного характеру. Потім із ОСОБА_4 розмовляв ОСОБА_5 з яким вони домовились про зустріч біля магазину «Епіцентр», що знаходиться у м.Коломия аби вони відали йому гроші. І вони у 4-х саме для цього, поїхали на зустріч, але ОСОБА_4 передзвонив і повідомив, що його там вже не має, і тоді вони у 4-х поїхали на таксі до нього додому. Приїхавши, вона особисто постукала у хвіртку паркану будинку, в якому проживав ОСОБА_4 і коли вийшла його мама: ОСОБА_13 , то вона їй все розповіла і поцікавилась де він, але остання повідомила, що їй не треба ніяких грошей, шафи і вона не знає де її син. Коли з`явився ОСОБА_4 , то він одразу почав кричати, що усіх їх повбиває, при цьому мав у правій руці каміння, тому ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_4 і між ними відбулась бійка, вони шарпали один одного, розмахували кулаками та ногами і впали в окіп, але швидко звідти вилізли почергово, окремо, і у ОСОБА_5 вона побачила кров з голови. Потім ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_8 і намагався вдарити його руками, але той ухилився, тоді ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_20 та штовхнув її у плече. Після цього пам`ятає, що коли ОСОБА_4 вже опинився на своєму подвір`ї він почав кидати каміння і їх бік, коли вони вже повертались до машини таксі, на якій приїхали, і кричав, що повбиває нас;

- показами ОСОБА_5 , який розказав, що: 24.04.2022р. близько 21 год. після розмови із ОСОБА_4 його сестра: ОСОБА_11 розплакалась та розповіла про те, що ОСОБА_4 погрожує скинути її фото інтимного характеру в Інтернет, якщо вона не оплатить гроші за меблі. Спочатку, телефоном із ОСОБА_4 з цього приводу говорила його сестра, але потім і він, і вони домовились із ОСОБА_4 про зустріч біля магазину «Епіцентр», що у м.Коломия, аби віддати йому гроші за меблі та домовитись щоби він не викладав фото та відео в Інтернет. Для чого, вони у 4-х: він, його дружина: ОСОБА_10 , сестра ОСОБА_11 та ОСОБА_8 узяли таксі біля вокзалу, але потім довелось їхати до нього додому, бо на зустріч він не приїхав. Приблизно о 22 год. коли вони приїхали до нього додому, вийшла мама ОСОБА_4 : ОСОБА_13 , якій все розповіли, але раптом з`явився ОСОБА_4 з криком, що всіх повбиває, і почав кидати каміння, і оскільки він сприйняв це як загрозу для дружини і сестри (яку ОСОБА_4 колись вдарив), він одразу підбіг до ОСОБА_4 , вони схопили один одного за одяг, штовхались, шарпались, і в результаті чого впали в окіп біля дороги. Після того, ОСОБА_4 підбіг до його сестри та вдарив її у плече та сідницю, і кричав що усіх їх повбиває;

- показами ОСОБА_8 , який розказав, що: 24.04.2022р., коли він перебував у гостях у ОСОБА_5 , після дзвінків ОСОБА_4 . ОСОБА_11 розплакалась та із ОСОБА_10 вони розповіли йому та ОСОБА_5 що сталось. І він особисто бачив у телефоні ОСОБА_10 відео, яке надіслав їй ОСОБА_4 . Тоді останній, розмовою по телефону, намагався домовитись із ОСОБА_4 , але цього зробити не вдалось, тоді вони домовились про зустріч біля магазину «Епіцентр», що у м.Коломия, аби віддати йому гроші за меблі та домовитись щоби він не викладав фото та відео в Інтернет. Разом з цим визнав, що і він у той вечір розмовляв з ОСОБА_4 по телефону аби залагодити конфлікт, але останній повідомив йому, що ОСОБА_17 його власність і почав її ображати, використовуючи лексику ненормативного характеру (потім вказав, що саме через це він і поїхав до ОСОБА_4 , а також аби підтримати свого кума: ОСОБА_5 , тому що ОСОБА_17 повідомила його, що ОСОБА_4 зазвичай один не ходе і може зашкодити ОСОБА_5 ). Для чого, вони у 4-х: він, його дружина: ОСОБА_10 , сестра ОСОБА_11 та ОСОБА_8 узяли таксі біля вокзалу, але потім довелось їхати до нього додому, бо на зустріч він не приїхав. Приблизно о 22 год. коли вони приїхали до нього додому, вийшла мама ОСОБА_4 : ОСОБА_13 , якій все розповіли, але раптом з`явився ОСОБА_4 з криком, що всіх повбиває, і почав кидати каміння, і оскільки він сприйняв це як загрозу для дружини і сестри (яку ОСОБА_4 колись вдарив), він одразу підбіг до ОСОБА_4 , вони схопили один одного за одяг, штовхались, шарпались, і в результаті чого впали в окіп біля дороги. Після того, ОСОБА_4 підбіг до його сестри та вдарив її у плече та сідницю, і кричав що усіх їх повбиває;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_21 , з урахуванням витягу з ДРАЦС про шлюб, з огляду на які ОСОБА_5 та ОСОБА_21 (нині ОСОБА_11 ) є рідними братом та сестрою (а.с.26,27,28 том 1 копії свідоцтв про їх народження, витяг з ДРАЦС);

- фототаблицею з двома фотокартками, оформленими на папері, на яких зображені ОСОБА_11 та ОСОБА_4 у період часу коли вони зустрічались (а.с.29 том 1 два фото);

- відеозаписом з камер відеонагляду, з місця події, відповідно до яких (Camera 01 та Camera 05), з урахуванням наданих пояснень під час дослідження цих доказів і показів потерпілого та обох обвинувачених, а також показів свідків,зафіксовано наступне:на ділянці дороги, з правого боку від камери, доподвір?я будинку АДРЕСА_4 , яке має паркан та хвіртку,о 22:00:49, зі сторони центральної дороги по вул. Молодіжна під`їжджає легковий автомобіль: «Passat, B6», номерний знак: НОМЕР_1 , яким керував: ОСОБА_12 , який зупинив автомобіль перед хвірткою, і з якого вийшли: ОСОБА_11 , одягнута в чорну куртку і джинси із темним волоссям; ОСОБА_10 , одягнена в світлу куртку і штани, які одразу підійшли до паркана та по черзі почали стукати у хвіртку та паркан, хитаючи також їх; разом із ними вийшов з машини й ОСОБА_8 , одягнутий в куртку світлого кольору та темні штани, але він зупинився перед хвірткою, не доходячи до неї та лускав насіння соняшника, а коли машина вже розверталась, із автомобіля вийшов і ОСОБА_5 , одягнутий у світлі штани та світлу куртку, який одразу підійшов до хвіртки. О 22:02:02 коли автомобіль під`їхав до подвір`я сусіднього будинку і зупинився, до хвіртки подвір`я будинку АДРЕСА_2 , із внутрішньої сторони, підійшла мати потерпілого: ОСОБА_13 , яка не відчиняючи хвіртку почала розмову із ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 в цей час продовжував лускати насіння соняшника, а ОСОБА_5 дістав сигарету та почав палити, ОСОБА_11 знаходилась поруч із ОСОБА_10 . Розмова продовжувалась до 22:03:59, після чого відеозапис припиняється і відновляється о 22:04:37 з моменту, коли мати потерпілого: ОСОБА_13 вже на відеозаписі відсутня, а ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 стоять біля тієї самої хвіртки, трохи подалі від неї та спілкуються, аж до 22:04:57, коли з боку автомобіля з`являється потерпілий ОСОБА_4 . Побачивши якого ОСОБА_5 , одразу розвертається в його сторону та рухаючись у його бік завершуючи паління сигарети, викидає її, і прискорюючи свій шаг, побачивши, що ОСОБА_4 нахилився виставив праве коліно у перед, тим самим намагаючись влучити у ОСОБА_4 , але ОСОБА_4 в останній момент трохи зсунувся та схопивши ОСОБА_5 за тулуб, а той його, потягли один одного за машину, яка стояла поруч, простір за якою не попадає у камеру. А за ними туди побігли ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .О 22:05:08 з-за автомобіля вибігає ОСОБА_10 , яка зупиняється перед автомобілем, а у цей час видно, як ОСОБА_4 намагається нанести удар правою рукою ОСОБА_8 в ділянку обличчя, однак ОСОБА_8 відходячи назад ухиляється від удару та намагається нанести свій удар теж рукою, але теж не попадає, оскільки в цей час ОСОБА_5 ловить руками ОСОБА_4 за його руки, вони штовхаються та падають на землю, перед автомобілем, намагаються швидше встати та нанести удар один одному. Тут з`являється мати потерпілого ОСОБА_4 , яка разом з ОСОБА_10 намагаються їх відтягнути один від одного, але ОСОБА_5 встигає нанести один удар ОСОБА_4 своєю правою ногою в його тулуб та влучає. Проте, з`являється ОСОБА_12 , який відводить ОСОБА_5 від ОСОБА_4 . О 22:05:30 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знову починають штовхати один одного та з`ясовувати стосунки, внаслідок чого ОСОБА_4 падає на землю, але його мати допомагає йому піднятись та відводить його в сторону хвіртки свого будинку, у протилежну сторону від місця бійки, виставивши перед собою праву руку та торкаючись грудної клітки сина - ОСОБА_4 рухаючись у бік хвіртки та таким чином відводячи потерпілого ОСОБА_4 від місця бійки. Але потерпілий намагається в цей момент розмовляти з оточуючими і до нього підходить ОСОБА_14 так, що вони опиняються один навпроти одного, мати потерпілого між ними, але о 22:06:08 до них підходить ОСОБА_11 , і в цей момент ОСОБА_4 б`є її своєю правою рукою у потилицю, через що ОСОБА_8 наносить своєю правою рукою перший удар в голову ОСОБА_15 , який намагався відповісти на цей удар своїм ударом йому в обличчя, але він не влучив, і вони почали тягати один одного за рукава одежі. Після цього, і як тільки підійшов ОСОБА_5 з яким ОСОБА_4 теж почав штовхатись та шарпатись, ОСОБА_8 своєю правою ногою наніс один удар в ОСОБА_4 , від якого той впав на землю, але ОСОБА_5 теж наніс один удар своєю правою ногою у його праве плече, коли той намагався встати, внаслідок чого удар влучив у передню поверхню середньої третини правого плеча (Camera 05 22:06:20, з урахуванням показів потерпілого, даних слідчого експерименту, визнання цього удару обвинуваченим ОСОБА_5 та висновку експерта). Проте, оскільки знову підійшов ОСОБА_12 та всі інші, бійка припинилась, і ОСОБА_4 зміг піднятись на ноги, але коли піднявся, то одразу вдарив своєю правою рукою один раз в обличчя ОСОБА_11 , яка знаходилась ближче всіх до нього, на що, ОСОБА_8 своєю правою рукою наніс ОСОБА_4 один удар управу лобну ділянку голови, а другий намагався нанести в обличчя, але Буджак своєю лівою рукою прикрив голову і ОСОБА_8 попав йому в ліву руку (в зовнішню поверхню долоні), що як вказав експерт відповідає лобній ділянці ОСОБА_4 , у проекції правого лобного горбата тильній поверхні лівої китиці, ц проекції 1-2 п`ясних кісток (Camera 01 22:06:31 та 22:06:33, з урахуванням показів потерпілого, даних слідчого експерименту, визнання цих ударів обвинуваченим ОСОБА_8 та висновку експерта). Але знову підійшов ОСОБА_12 , мати потерпілого, які намагались припинити бійку. Підбіг ОСОБА_5 , який схопив ОСОБА_4 та знову намагався його тягати, але цьому завадив ОСОБА_12 , який розвів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в різні сторони та допоміг матері потерпілого разом з останнім відчинити хвіртку до подвір`я їх будинку та зайти туди, але в цей момент ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 і ззаду поки той не бачив вдарив його своєю правовою ногою у сідниці о 22:07. Після чого ОСОБА_4 щось кинув у напрямок ОСОБА_5 , ОСОБА_12 від`їхав на автомобілі ще подалі, а ОСОБА_11 та ОСОБА_8 разом із потерпілим та його мамою ще розмовляли один з одним до 22:07:45 (а.с.245 том 1 - диск).

Мотиви суду щодо окремих доказів.

Щодо довідки від фізичної особи підприємця ОСОБА_23 , від 01.08.2022 року, яку захисник обвинуваченого просив врахувати, як таку, що характеризує обвинуваченого за місцем його проживання, то на підставі ч.1 ст.85 КПК України, суд вважає цей доказ не належним, оскільки захисником не наведено і не доведено жодного зв`язку між цією вказаною особою підприємцем та обвинуваченим і місцем його проживання (а.с.32 том 1 довідка).

Щодо роздруківок текстів наказів від 28.02.2022р. №3, від 15.04.2022р №14, від 10.05.2022р. №15 Голови обласної державної адміністрації Начальником обласної військової адміністрації ОСОБА_24 про внесення змін до Наказу Івано-Франківської обласної військової адміністрації від 25.02.2022р. №1, як вказувала прокурор з сайту Івано-Франківської обласної державної адміністрації (а.с.46,47,48 том 2 роздруківки з сайту), то оскільки усі учасники судового провадження не оспорювали цей доказ та визнали і не оспорювали, що 24.04.2022р. на території всієї Івано-Франківської області дійсно діяла комендантська година з 22 год. по 07 год. ранку наступного дня, суд виходив з того, що така обставина дійсно мала місце.

Щодо протоколу огляду відеозапису від 03.05.2022р., який на думку сторони обвинувачення доводить вину обвинуваченого, а на думку сторони захисту є недопустимим доказом, через те, що не відповідає дійсному змісту відеозапису (а.с.219-221 том 1), то суд відзначає, що він не використовував його як доказ, оскільки хоча він і відноситься згідно з п.3 ч.2 ст.99 КПК України до такого виду доказів, як документ, на підставі п.1 ч.2 ст.99 та ч.1 ст.23 і ч.1 ст.359 КПК України, зважаючи на принцип безпосереднього дослідження судом документів, суд надав перевагу самому відеозапису, як первинному джерелу фактичних обставин (доказу у вигляді документу: відеозапис), а не протоколу огляду відеозапису слідчим, який зафіксував ті фактичні дані, які на його думку були на відеозаписі.

Щодо показів свідків, то тут суд хотів би відзначити окремо, що КПК України не передбачено обов`язку суду дослівно викладати показання свідків, таке джерело доказів відображається судом у тому обсязі, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні, що і було зроблено в цьому випадку цим судом. Такого ж правозастосування дотримується і Верховний Суд, про що ним було зазначено у постанові від 14 грудня 2022 року, справа 754/10882/17 (https://reestr.court.gov.ua/Review/107938586).

Також, що стосується показів потерпілого, обвинувачених та свідків, в частині що стосується самої бійки між обвинуваченими та потерпілим, а також щодо протоколу слідчого експерименту, то тут суд вважає за необхідне відзначити, що покази та фактичні дані протоколу слідчого експерименту брались судом до уваги лише у тій частині, яка не зафіксована на відеозаписі, оскільки механізм нанесення ударів та їх заподіювачі більш конкретно і точно зафіксовані саме на відеозаписі, який як доказ формувався незалежно від волі потерпілого, обвинувачених та свідків, і не викликає сумнівів. Проте там, де фактичні дані у відеозаписі не зафіксовані або зафіксовані не повністю, суд використовував покази потерпілого, обвинувачених та свідків, а також дані протоколу слідчого експерименту, в частині, що узгоджуються між собою.

Що стосується самого відеозапису, то суд не може погодитись із аргументами захисника обвинувачених про те, що його слід визнати недопустимим доказом через те, що на ньому не зафіксовано кожну секунду події. Дійсно, наданий суду відеозапис має два файли із фактичними даними з двох різних камер відеонагляду, які не містять в деяких фрагментах щосекундного відтворення обставин події, але щодо тієї частини запису, яка містить фактичні дані про обставини події, захисник не надав суду будь-яких доказів того, що такі фактичні дані є сфальшованими чи недопустимими. При цьому, усі фактичні дані, які зафіксовані на відеозаписі не оспорювались та визнавались, як обвинуваченими, так і потерпілим.

Щодо показів потерпілого, за якими у день події він нікому не погрожував та ніякі фото чи відео не надсилав, суд вважає їх не переконливими, оскільки сам потерпілий визнав потім, що все таки він спілкувався з кимось із чоловіків і під час розмови один з одним вони погрожували один одному, а при спілкуванні з ОСОБА_11 використовував лексику ненормативного характеру, описуючи, як він зазначив її поведінку. Не вірить суд і у ту частину показів потерпілого за якою, він просто розмовляв з ОСОБА_11 по телефону про їх стосунки, не погрожуючи поширенням фото та відео її оголеного тіла в Інтернеті та не надсилаючи їх, оскільки будь-яких деталей своєї розмови як із ОСОБА_11 , так і з обвинуваченими, якщо зміст розмови був дійсно іншим, він не повідомив, і докази для цього не подав. А вони, навпроти, повідомили суд про конкретні деталі їх розмов, які потерпілий нічим не спростував, окрім свого не визнання того факту, що ці обставини мали місце. Але в частині того, що потерпілий не кидав каміння у бік обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , коли з`явився вперше на місці події біля свого подвір`я суд згоден, оскільки його покази підтверджуються фактичними даними відеозапису.

Що стосується інших неузгодженостей у показаннях обвинувачених та потерпілого і свідків, то вони не мають істотного значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні та не впливають на саму суть діяння обвинуваченого та його кваліфікацію.

Мотиви незгоди суду з пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_8 .

Суд не погоджується з пред`явленим ОСОБА_8 обвинуваченням щодо вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, у зв`язку із наступним.

Положеннями ч.1 ст.2 КК України передбачено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. При цьому за ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

За положеннями ч.2 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, є кримінальним правопорушенням, за яке передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

При цьому суд враховує п.4 та п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №10 «Про судову практику у справах про хуліганство», в якому надано роз`яснення, які залишаються актуальними і до нині. Зокрема про те, що: суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій; дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи; як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом (п.4). За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла; хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та інше (п.5).

Також суд враховує правовий висновок, зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019р. (справа №288/1158/16-к - https://reestr.court.gov.ua/Review/82998245), за яким:

- безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття. Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти (п.10);

- кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину (п.11);

- хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані (п.12);

- обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи. Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства (п.13);

- з урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом (п.14);

- таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства. За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства (п.15);

- зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними (п.16).

І тому суд відзначає, що встановлені ним обставини вчиненого обвинуваченим діяння і докази, на підставі яких суд встановив ці обставини прямо вказують на те, що ОСОБА_8 вчинив правопорушення, передбачене саме ч.1 ст.125 КК України, а не ч.2 ст.296 КК України. Оскільки, він вчинив своє діяння виключно з однією метою нанести шкоди конкретній особі потерпілому, з мотивів особистої неприязні до нього, яка виникла на ґрунті особистого конфлікту між ними через поведінку самого потерпілого, яка мала місце за кілька годин до заподіяння обвинуваченим тілесного ушкодження потерпілому. І сам конфлікт виник з ініціативних дій самого потерпілого. Тобто тілесні ушкодження наносились ОСОБА_8 потерпілому не з мотивів явної неповаги до суспільства і не як прояв особливої зухвалості, коли тілесні ушкодження можуть мати місце. У цій події, обвинувачений мав чіткий спрямований умисел саме на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, не протиставляючи себе оточуючим узагалі, не з метою показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, а виключно для реалізації свого бажання завдати шкоди саме потерпілому, і об`єктом його посягання був не громадський порядок, як такий, а виключно здоров`я потерпілого.

Тобто, незважаючи на час вчинення діяння обвинуваченим ОСОБА_8 (у комендантську годину) та місце вчинення діяння (дорога біля житлових будинків) суд відзначає, що обстановка, обставини вчинення діяння, характер дій винного, а також поведінка самого потерпілого (через якого обвинувачений власне і приїхав на місце події), ставлення один до одного між потерпілим та обвинуваченим, прямо вказують на те, що діяння ОСОБА_8 не вчинялось з метою, як було вказано у обвинувальному акті (у тому числі після його зміни), протиставити себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, маючи намір самоствердитись за рахунок приниження потерпілого, використовуючи малозначний привід, з хуліганських спонукань. А за таких обставин, кваліфікація діяння ОСОБА_8 за ч.2 ст.296 КК України виключається, оскільки воно вочевидь не полягало у посяганні на ті правоохоронювані цінності, які є безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296, позаяк об`єкт посягання та мотив, які вказані судом вище, у ОСОБА_8 були іншими. Правильною є кваліфікація його діяння за ч.1 ст.125 КК України, тобто за заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, що судом і зроблено.

Щодо покарання ОСОБА_8 .

Обставин, які б виключали кримінальну протиправність його діяння або звільняли його від кримінальної відповідальності чи від покарання судом не встановлені, а тому він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення за частиною 1 статті 125 КК України, на загальних підставах.

Суд погоджується з усіма учасниками справи у тому, що обставини, які обтяжують або пом`якшують покарання ОСОБА_8 та передбачені частиною 1 статті 67 та частиною 1 статті 66 КК України, дійсно відсутні.

Положеннями статті 50 КК України передбачено, і суд враховує, що: покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого (частина 1); покарання має на меті не тільки кару і виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина 2); покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (частина 3).

Разом з цим суд застосовує і положення статті 65 КК України за якими, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (частина 1); особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (частина 2); підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу (частина 3); більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків (частина 4).

При цьому застосовуючи вказані норми кримінального права, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, щодо правильного їх застосування, викладений ним у постанові від 26.06.2018 року у справі № 570/3743/15-к, в якій зазначається, що покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тож вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 КК України, з метою врахування вказаних вище обставин, суд виходить з наступного:

- суд враховує, що санкція частини 1 статті 125 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року;

- суд враховує положення Загальної частини КК України, які є застосовними для призначення покарання ОСОБА_8 у цій справі, що вказані вище та будуть зазначені нижче;

- суд враховує конкретні обставини (що вказані у визнаному судом доведеним формулюванні обвинувачення), за яких ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості, в силу положень частини 2 статті 12 КК України, є кримінальним проступком та кваліфікується за частиною 1 статті 125 КК України. Зокрема суд враховує, що ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_4 два тілесних ушкодження у вигляді двох синців (у лобній ділянці, у проекції правого лобного горба та тильній поверхні лівої китиці, у проекції 1-2 п`ясних кісток); але бійка була наслідком конфліктної поведінки самого потерпілого, який висловлював погрози та лексику нецензурного характеру, як щодо подруги ОСОБА_8 : ОСОБА_11 так і щодо нього самого;

- суд враховує, що ОСОБА_8 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення умисно, з прямим умислом, і наслідком його діяння було порушення права потерпілого на особисту недоторканість, яке знайшло свій прояв у заподіяних потерпілому тілесних ушкодженнях його тіла;

- суд враховує, що обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання ОСОБА_8 , за вчинений ним проступок, та які передбачені частиною 1 статті 67 та частиною 1 статті 66 КК України, дійсно відсутні. Суд враховує, що обвинувачений декілька разів повідомляв суду про те, що визнає вину у вчиненому, але щирого каяття у його словах та вчинках під час судового розгляду суд не почув, як не почув і вибачення перед потерпілим та не побачив будь-яких дій, спрямованих на усунення заподіяної ним шкоди;

- ОСОБА_8 громадянин України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Михальча Сторожинецького району Чернівецької області (а.с.234 том 1 - копія паспорту); зареєстроване і фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 (а.с.30,236 том 1 - довідки); освіта середня спеціальна, кваліфікація: «технік-механік» (а.с.31 том 1 довідка); не одружений; працює на посаді майстра з експлуатації та ремонту машин і механізмів у структурному підрозділі «Чернівецької колійної машинної станції з ремонту земляного полотна» філії «Центр з будівництва та ремонту інженерних споруд» АТ «Українська залізниця» (а.с.31 том 1 - довідка); на обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра не перебуває (а.с.238-240 том 1 - довідки); судимостей не має (а.с.235 - довідка), тобто вчинив кримінальний проступок вперше;

- за місцем роботи, ОСОБА_8 характеризується позитивно, зокрема: з березня 2008 року працює у структурному підрозділі «Чернівецької колійної машинної станції з ремонту земляного полотна» філії «Центр з будівництва та ремонту інженерних споруд» АТ «Українська залізниця», і спочатку працював помічником машиніста, а з травня 2009 року - майстра з експлуатації та ремонту машин і механізмів. За період своєї роботи зарекомендував себе, як кваліфікований спеціаліст, відповідальний та дисциплінований. Постійно підвищує свою кваліфікацію; за успіхи в роботі неодноразово нагороджувався грошовими преміями (а.с.31 том 1 - довідка);

- за місцем проживання, скарг від сусідів та односельчан в сільську раду на ОСОБА_8 не поступало, компрометуючими матеріалами староста не володіє (а.с.30,237 том 1 довідка).

Таким чином, з урахуванням викладених судом обставин, які він застосовує у їх сукупності для призначення ОСОБА_8 покарання, суд вважає, що найменш суворий вид покарання, що передбачений частиною 1 статті 125 КК України, тобто штраф, у максимальному розмірі: 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає: 850 гривень, який буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, тобто мета покарання буде досягнута, незважаючи на не великий розмір штрафу, але зважаючи на особу обвинуваченого. Штраф у такому розмірі буде відповідати не тільки меті покарання, а й принципу індивідуалізації відповідальності обвинуваченого, виправлення якого можливе і без застосування більш тяжкого покарання, а також справедливості, зважаючи на характер вчиненого діяння обвинуваченим, його поведінку після вчинення діяння, ставлення обвинуваченого до свого діяння, який відкрито, чітко та зрозуміло не визнав своєї вини, не вибачився перед потерпілим.

3. Щодо цивільного позову.

Положеннями частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. А частина 1 статті 1168 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово.

При цьому суд відзначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч.1 ст.22 ЦК України); моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Разом з цим суд враховує, що згідно з ч.3 ст.22 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

І суд відзначає, що встановлені ним обставини та докази, що їх підтверджують, прямо вказують на те, що кожен з обвинувачених вчинив окреме і самостійне кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, щодо потерпілого ОСОБА_4 . Тобто, своїми неправомірними, винними, діями кожен з обвинувачених завдав потерпілому ушкодження здоров`я у зв`язку із нанесенням йому тілесних ушкоджень. Від отримання яких, ОСОБА_4 вочевидь отримав фізичний біль та душевні страждання, які отримала би будь-яка людина. Проте, суд враховує, що потерпілий не надав суду будь-яких доказів на підтвердження глибини своїх фізичних та душевних страждань, ступеня погіршення своїх здібностей або позбавлення можливості їх реалізації, а тому суд виходить з мінімального ступеня заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, який був би отриманий будь-якою людиною у разі отримання таких самих тілесних ушкоджень. Разом з цим суд відзначає та враховує, що ступінь вини кожного обвинуваченого у заподіяних стражданнях є різною, оскільки підтверджених тілесних ушкоджень заподіяно три, два з яких заподіяв саме ОСОБА_8 , а одне ОСОБА_5 , тобто за кількістю, більше ушкоджень заподіяв саме ОСОБА_8 але за своїм ступенем втручання у право потерпілого на тілесну недоторканість, всі три ушкодження є однаковими, бо призвели до синців, однак більшу кількість ушкоджень заподіяв саме ОСОБА_8 .

І тому суд вважає, що право потерпілого на особисту тілесну недоторканість дійсно було порушено і порушено саме обвинуваченими, але кожним з них окремими та самостійними неправомірними діями, внаслідок яких потерпілому була заподіяна моральна шкода, відшкодувати яку зобов`язані обидва обвинувачені, але кожен з них самостійно і окремо. І зважаючи на викладене вище, та з урахуванням вимог розумності і справедливості, позов слід задовольнити тільки частково. Зокрема слід стягнути на користь потерпілого у якості відшкодування моральної шкоди, із ОСОБА_5 10000 грн., а із ОСОБА_8 12000 грн. А у стягненні грошових коштів у більшому розмірі відмовити, за недоведеністю.

Суд врахував ч.1 ст.1190 ЦК України за якою особи, спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Але суд відзначає, що кожен з обвинувачених діяв самостійно і вчинив кримінальне правопорушення щодо потерпілого окремо і самостійно. Тому, у стягненні з обвинувачених грошових коштів у солідарному порядку теж слід відмовити.

4. Щодо процесуальних витрат.

За ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. А за ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Але незважаючи на те, що суд ухвалює обвинувальний вирок щодо кожного обвинуваченого, оскільки ні сторона обвинувачення, ні потерпілий не заявили про понесення процесуальних витрат і не надали суду їх документальні підтвердження, підстав для розподілу судових витрат не має.

5. Щодо речових доказів і документів.

В силу положень частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатись до набрання рішенням законної сили. При цьому, частина 9 статті 100 КПК України прямо передбачає, як суду треба вирішити питання про долю конкретних речових доказів і документів.

Тому, документи та речовий доказ у вигляді оптичного диску слід залишити у матеріалах кримінального провадження.

6. Інші процесуальні питання.

Підстави для вирішення судом інших питань, передбачених статтею 368 КПК - відсутні.

Таким чином, на підставі всього вище викладеного і керуючись статтями 1-37,42,45-52,55,61-62,75-110,113-129,170-211,290-293,302,318-371,373-77,381,382,392-395,532 КПК України суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_5 , за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України основне покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає: 850 гривень. Початок строку відбування покарання: ОСОБА_5 зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання цим вироком законної сили.

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_8 , за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України основне покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає: 850 гривень. Початок строку відбування покарання: ОСОБА_8 зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) 10000 (десять тисяч) гривень, у якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути із ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Михальча Сторожинецького району Чернівецької області; РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстроване і фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) 12000 (дванадцять тисяч) гривень, у якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди у більшому розмірі та у солідарному порядку відмовити.

Розподіл судових витрат - не проводити.

Документи та речовий доказ у вигляді оптичного диску - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати всім учасникам судового провадження. Учасники судового провадження, також, мають право отримати копію вироку у Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1