Справа №639/2256/24
Провадження №1-кп/639/308/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000137 від 02.02.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який офіційно не працює, неодружений, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив злочин проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , 05.10.2023 близько 11:00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходився поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Саме в той час ОСОБА_5 на відкритій ділянці місцевості, розташованій біля вищевказаного будинку, на землі неподалік тротуару помітив мобільний телефон марки марки «Nokia» моделі «C21 Plus», синьо-зеленого кольору, з об`ємом пам`яті 3/32 Гб, imei 1: НОМЕР_1 imei 2: НОМЕР_2 , з встановленою сім-картою оператора ТОВ «Лайфсел» НОМЕР_3 , у робочому стані, не оснащеного паролем, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1012/24 від 21.02.2024 - 2530 гривень 40 копійок, та власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що телефон йому не належить, оцінивши ситуацію, що склалася, реалізовуючи свій злочинний умисел, використовуючи ту обставину, що мобільний телефон не оснащений засобами логічного захисту та, впевнившись, що за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб не спостерігав, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, введеного на території України, непомітно для оточуючих, заволодів вказаним мобільним телефоном, поклавши його до своєї кишені.

При цьому ОСОБА_5 усвідомлював, що телефон не вийшов з володіння ОСОБА_6 та останній може повернутись за мобільним телефоном, а також, що в телефоні мається сім-картка, яку слід розцінювати як індивідуальну ознаку майна, за якою можна визначити власника.

Тобто ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи можливості повідомити про знайдений телефон ОСОБА_6 , який його загубив, та повернути його останньому або заявити про знахідку до Національної поліції України, усвідомлюючи, що існує реальна можливість з`ясувати інформацію про законного власника мобільного телефону, не вжив належних заходів для передання знайденого мобільного телефону ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, належного ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд, а саме вчинив активні дії, спрямовані на вилучення вказаного телефону з володіння потерпілого, та видалив всю інформацію, яка знаходилася на телефоні, скинувши телефон до заводських налаштувань, та в подальшому здав його до ломбарду ПТ Ломбард «Кеш бокс».

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2530 гривень 40 копійок, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 1012/24 від 21.02.2024.

23.04.2024 року між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК Українинадані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, а також надано згоду потерпілим ОСОБА_6 на укладення угоди, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі його захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди, ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри та обвинувального акту у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням визначених судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та згоду на затвердження угоди про визнання винуватості.

Вислухавши думку учасників підготовчого провадження - прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступних обставин.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Вимогами п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо , зокрема, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Вказані вимоги ч. 4 ст. 469 КПК України прокурором було дотримано.

Так, прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 отримано письмову згоду потерпілого ОСОБА_6 від 23.04.2024 року на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000137 від 02.02.2024 року (а.с.12).

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч.4 ст.469 КПК України.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення судового засідання. Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та захисником під час підготовчого судового засідання.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, як тажмне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, офіційно не працює, має місце постійного проживання, яке співпадає з місцем реєстрації, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

На підставі ст. 75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не обирався та підстав для його застосування немає.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні необхідно стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.04.2024 року по кримінальному провадженню № 0000137 від 02.02.2024, укладену між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведені у кримінальному провадженні експертні дослідження (висновок № 1012/24 від 21.02.2024) в розмірі 260 (двісті шістдесят) гривень (к/п, а.с. 36).

Речовий доказ: мобільний телефон «Nokia C21 Plus», синьо-зеленого кольору об`ємом пам`яті 3/32 Гб, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області - повернути потерпілому ОСОБА_6 (к/п, а.с. 32, 73).

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена - до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1