Справа № 553/944/24
Провадження № 1-кп/553/720/2024
В И Р О К

Іменем України

01.04.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ленінського районного суду м. Полтави кримінальне провадження № 0000048 від 07.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, інвалідності не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

-у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , приблизно в лютому 2024 року (точну дату та час встановити не представилось можливим), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знайшов у лісосмузі поряд із пляжем « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою АДРЕСА_2 , згортки з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, яку ідентифікував як таку внаслідок наявності досвіду періодичного вживання зазначеного наркотичного засобу. ОСОБА_4 забрав згортки та зберігав їх, для власного вживання без мети збуту, тим самим вчинив дії щодо незаконного придбання наркотичного засобу без мети збуту.

У подальшому, 07.03.2024 близько 16:00 год., ОСОБА_4 будучи в стані наркотичного сп`яніння та перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу Полтавської ЗОШ № 22 за адресою м. Полтава, вул. Низова, 8, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно зберігав при собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, для власного вживання без мети збуту та добровільно видав працівникам поліції три паперові згортки з канабісом, масою 6,461 г, що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188 (зі змінами), перевищує невеликі розміри.

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердив всі обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив, що у лютому 2024, точної дати не пам`ятає, у лісосмузі поряд із пляжем «Дублянщина» за адресою АДРЕСА_2 знайшов згортки з речовиною. Зрозумів, що це канабіс, забрав та зберігав при собі для власного споживання. 07.03.2024, близько 16:00 год., поблизу Полтавської ЗОШ № 22 по вул. Низовій у місті Полтаві добровільно видав працівникам поліції три паперові згортки з канабісом. Виражає осуд своєї поведінки, у вчиненому щиро кається, зробив відповідні висновки, просить суд суворо його не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність та істинність їх позиції не викликає сумнівів. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються вирішенню долі речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні. Судом також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає повністю доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення та кваліфікує його дії:

- за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, відомості про особу винного, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря - психіатра та у лікаря - нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості скоєного правопорушення, відношення обвинуваченого до вчиненого, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України та обрати вид покарання обмеження волі, що є необхідним й достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Для призначення такого виду покарання відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 КК України перешкод не має.

Однак, з урахування даних про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи конкретні обставини справи, відношення до вчиненого та прагнення обвинуваченого стати на шлях виправлення, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього обов`язків, та приймає рішення про звільнення його у відповідності зі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з встановлення мінімального іспитового строку, передбаченого ч. 4 ст. 75 КК України.

Об`єктивні обставини, які б давали підстави для висновку про неможливість виправлення обвинуваченого при призначенні йому покарання у вигляді обмеження волі з випробовуванням зі встановленням іспитового строку відсутні.

Застосування інституту звільнення від відбування покарання, має бути індивідуальним щодо кожної особи та на думку суду не зашкодить реалізації цілей покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого без ізоляції від суспільства та попередженню скоєння ним нових злочинів.

У той же час, з метою контролю за поведінкою засудженого, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 368-371, 373-374, 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) гривню 84 копійки на відшкодування процесуальних витрат за проведення судової експертизи № СЕ - 19/117-24/4254-НЗПРАП від 12.03.2024.

Речовий доказ по справі: три паперові згортки із речовиною зеленого кольору, рослинного походження у сухому подрібненому стані, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, який відповідно до постанови про визнання речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 07.03.2024 зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знищити.

Речовий доказ: відеофайл «DSCN0530» формату МР4 розміром 138 496 КБ, на компакт диску формату CD-R Axent із написом на лицьовій стороні « ОСОБА_4 . ОМП від 07.03.24», який відповідно до постанови про визнання речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 07.03.2024 зберігається в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий: суддя ОСОБА_1