1Справа № 335/3297/24 1-кс/335/1235/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 10.03.2023 року, досудове розслідування у якому здійснюється Відділом поліції № 1 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Вірменія, уродженця Республіки Вірменія, який має середню освіту, зі слів одружений та має малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , відомості про судимість відсутні,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що Відділом поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 10.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч.4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_6 , керуючись прагненням до наживи, перебуваючи у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на заволодіння чужим майном громадян України шляхом таємного викрадення чужого майна та вимагання грошових коштів, з метою незаконного збагачення та протиправного отримання матеріальних благ протягом тривалого часу внаслідок вчинення корисливих умисних злочинів проти власності.

При цьому, розуміючи, що всі етапи злочинної діяльності задля досягнення кінцевого результату провести самотужки не вдасться та існує значний ризик бути викритим правоохоронними органами, ОСОБА_6 , володіючи лідерськими якостями, організаторськими здібностями та комунікабельністю, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, вирішив утворити та очолити внутрішньо та зовнішньо стійке об`єднання - злочинну організацію, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, спрямованих на таємне викрадення майна та вимагання грошових коштів.

ОСОБА_6 , будучи наближеною особою до так званого «вора в законі» на кримінальне прізвисько «Принц» і особисто вважаючи себе «кримінальним авторитетом», а відтак, маючи підтримку в кримінальному середовищі, відповідно до неписаних правил та «воровських законів», користуючись своїм авторитетом, який надав йому певний пріоритет щодо взаємодії з іншими учасниками кримінального середовища, особистими якостями та можливостями, прийняв на себе повноваження лідера та керівника злочинної організації, взявши на себе функції керування вчиненням злочинів, наданням інструктажів щодо підготовки та безпосереднього вчинення іншими співучасниками крадіжок і вимагання грошових коштів, визначення послідовності дій останніх під час вчинення злочинів, об`єднання їхніх зусиль, детальний розподіл між ними обов`язків, складання спільного плану, який є обов`язковим для безумовного виконання всіма членами злочинної організації, що має на меті отримання швидкого та незаконного збагачення, особисто залучив до участі в злочинній організації довірених осіб, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які надали згоду на участь у ній та вчинені злочинів проти власності.

При цьому, для забезпечення стабільності та безпеки функціонування угруповання, під час підбору вказаних осіб враховувалися їх особисті якості, фізичні дані, навички, здатність до підпорядкування та організації діяльності інших осіб, схильність до вчинення правопорушень, визнання авторитету лідера та безумовне йому підпорядкування.

Переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення, шляхом таємного викрадення майна та вимагання грошових коштів, всі вищевказані особи добровільно погодились на участь у злочинній організації та вчинюваних нею злочинах, а також підкорилися жорсткій ієрархії, визначеним правилам поведінки і дисципліні у ній.

Відповідно до плану створення та діяльності злочинної організації ОСОБА_6 розподілив ролі та функції між майбутніми співучасниками вчинення злочинів, а також розробив ієрархічну структуру підпорядкування учасників злочинної організації.

Так, найвищу (першу) ланку у злочинній організації ОСОБА_6 відвів собі, згідно чого йому, як керівнику злочинної організації, повинні були підпорядковуватися всі інші учасники злочинної організації. При цьому, саме ОСОБА_6 визначав напрямки злочинної діяльності, розробляв проекти планів вчинення окремих злочинів і доводив їх до виконавців, координував їх злочинну діяльність згідно з ієрархічною побудовою організації, здійснював контроль за їх діяльністю, розподіляв отримані злочинним шляхом кошти та отримував основний дохід від вчинення злочинної діяльності.

Другу ланку у злочинній організації ОСОБА_6 відвів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які будучи виконавцями і активними учасниками злочинної організації, виконували наступні дії: добровільно вступили до складу злочинної організації, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів; безпосередньо здійснювали вимагання грошових коштів та таємне викрадення майна потерпілих громадян України.

Стійкість злочинної організації ОСОБА_6 забезпечував за рахунок її стабільного складу, централізованого підпорядкування учасників, єдиних для всіх правил поведінки, планування злочинної діяльності та чіткого розподілу ролей.

Створена ОСОБА_6 злочинна організація, яка була стабільною і згуртованою, а особи, які до неї входили, мали єдині наміри щодо вчинення злочинів, тобто поєднувала наміри всіх учасників групи щодо вчинення злочинів, що передбачало усвідомлення кожним з учасників факту об`єднання його з іншими особами в одну групу і прагнення тісно поєднати свої зусилля з іншими учасниками для досягнення єдиного злочинного результату.

Крім того, ОСОБА_6 , як організатор забезпечував функціонування створеної ним злочинної організації, шляхом спрямування коштів на фінансування витрат, пов`язаних із функціонуванням цієї злочинної організації, зокрема оренди приміщення, в якому інші учасники злочинної організації проводять систематичні збори, на яких обговорюють підготовку до вчинення та обставини вчинення злочинів, роз`яснював як розподіляти та безпосередньо розподіляв кошти, отримані від вчинення злочинів, в тому числі так званий «грев» та «долю», що виражається у наданні ОСОБА_6 безпосередньо або за його вказівкою певної частини грошових коштів від вчинення злочину співучасникам та пособникам.

Разом з тим, будучи обізнаним про методи та форми роботи правоохоронних органів, з метою конспірації та не викриття організованої ним протиправної діяльності, ОСОБА_6 встановив відповідний рівень дотримання загальних правил поведінки, систематично надавав вказівки іншим співучасникам щодо перевірок транспортних засобів на предмет встановлення технічних засобів відбору, фіксації та передачі аудіоінформації і геолокації, проводив зустрічі усіх членів злочинної групи в місцях, що унеможливлюють документування правоохоронними органами відомостей щодо підготовки та вчинення злочинної діяльності останніх, спілкувався із членами керованої ним злочинної організації лише з використанням програм-мобільних додатків WhatsApp, Viber, Telegram, Signal та інші.

Стійкість створеної злочинної організації полягала у домовленості усіх членів злочинної організації ефективно протидіяти факторам, що можуть їх дезорганізувати, що виражалося у безумовному визнанні всіма членами організації неформальної ієрархії та авторитета ОСОБА_6 , на який спиралися останні під час підготовки та вчинення злочинів, централізованому підпорядкуванні його наказам, дорученням та настановам, дотримання конспіративних заходів направлених на протидію викриттю діяльності такої організації правоохоронними органами, перебування у довготривалому стійкому складі учасників організації, тісних стосунках між ними, дотриманням єдиних правил поведінки, наявності плану щодо отримання матеріальних благ шляхом вчинення злочинів проти власності з чітким розподілом функцій учасників щодо його досягнення.

Разом з тим ОСОБА_6 , використовуючи певний авторитет, в процесі керування створеною ним злочинною організацією, популяризує серед її учасників та інших осіб «блатне» життя, яке суперечить встановленим нормам та правилам поведінки в суспільстві, за рахунок чого посилює власний статус в кримінальному світі, та тлумачить факти з точки зору «неписаних кримінальних законів», надає настанови учасникам злочинної організації щодо підкорення «положенцям» та «ворам в законі» - вищим особам у «ієрархії кримінального світу».

В свою чергу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , будучи виконавцями і активними учасниками злочинної організації, виконували наступні дії: приймали участь у плануванні та довготривалій підготовці злочинної діяльності, дотримувались заходів конспірації злочинної діяльності, безпосередньо за вказівкою організатора ОСОБА_6 вчинювали дії, направлені на здійснення квартирних крадіжок та вимагання грошових коштів на території м. Запоріжжя, з метою конспірації підшукували транспортні засоби для вчинення злочинів іншими членами злочинної організації.

Так, учасники злочинної організації ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи за вказівками та під керівництвом ОСОБА_6 , на виконання загального плану злочинної діяльності, діючи умисно, спільно та узгоджено, виконуючи свої функції та завдання у злочинній організації, переслідуючи досягнення спільної мети щодо незаконного збагачення учасників злочинної організації шляхом вчинення крадіжок чужого майна, вчинили крадіжку грошових коштів ОСОБА_10 у сумі 28 600 доларів США, які зберігались за місцем мешкання останньої, за адресою: АДРЕСА_3 .

З метою вчинення даної крадіжки, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , діючи умисно, під пильним керівництвом ОСОБА_6 та з відома всіх учасників, маючи на меті особисте збагачення з червня по липень 2023, здійснювали заходи, направленні на вчинення крадіжки злочинною організацією, що виражалося в систематичному відвідуванні адреси мешкання потерпілих, спостереженні за місцем мешкання потерпілих з використанням технічних засобів відеофіксації, аналізі отриманих даних, а також в обговоренні учасниками злочинної організації обстановки на місці вчинення злочину, вхідних дверей до квартири потерпілих, типу дверних замків потерпілих, транспортного засобу, що належить потерпілим, зовнішнього вигляду потерпілих, їх одежі, особистого життя, періодичності перебування останніх за місцем мешкання, графіку відвідування та залишення адреси мешкання, кількості замків на вхідних дверях, кількості проживання сусідів за місцем мешкання потерпілих, способів відкриття дверних замків. Під час підготовки до вчинення злочину учасники злочинної організації дотримувалися заходів конспірації, а саме перевірки транспортного засобу, який вони використовували для відвідування та спостереження за адресою потерпілих на факт встановлення технічних засобів відбору, фіксації та передачі аудіо інформації.

Так, 03.07.2023, приблизно у період з 19:00 годин до 19:16 годин, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, за вказівками та під керівництвом ОСОБА_6 , з відома учасників злочинної організації ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , згідно розподілених ролей, незаконно та таємно проникли, шляхом підбору ключа, до приміщення кв. АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали грошові кошти в сумі 28 600 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.07.2023 становить 1 045 861 гривень, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 на зазначену суму.

Після чого, учасники злочинної організації ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи під керівництвом ОСОБА_6 , розподілили вищевказані грошові кошти між членами злочинної організації згідно заздалегідь визначених часток (долей).

Крім того, учасники злочинної організації ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи за вказівками та під керівництвом ОСОБА_6 , на виконання загального плану злочинної діяльності, діючи умисно, спільно та узгоджено, виконуючи свої функції та завдання у злочинній організації, переслідуючи досягнення спільної мети щодо незаконного збагачення учасників злочинної організації у січні 2024 року, діючи у складі злочинної організації, в умовах воєнного стану, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, здійснили вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_11 в сумі 8 000 доларів США.

З метою організації та підготовки до вчинення вказаного злочину, члени злочинної організації ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 заздалегідь обговорили особу потерпілого, обстановку за місцем його мешкання, способи візуального спостереження за потерпілим, транспортний засіб, який він використовує для пересування, стоянку на якій залишає авто, план дій та організацію зустрічі із потерпілим.

В подальшому, встановивши місце мешкання потерпілого ОСОБА_11 та транспортний засіб, який він використовує для пересування, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи у складі злочинної організації, з відома та під керівництвом ОСОБА_6 та з відома учасників злочинної організації ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , організували візуальне спостереження за потерпілим, в результаті чого, 23.01.2024, перебуваючи в районі пр. Інженера Преображенського у м. Запоріжжі, зустрілись з потерпілим та прикриваючись певним «авторитетом і впливом» ОСОБА_6 , із погрозою застосування предмету, зовні схожого на ніж та фізичною розправою, вимагали від ОСОБА_11 передати їм грошові кошти в сумі 15 тисяч доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.01.2024 становить 561 781 гривень, за надання послуг «кришування».

Наступного дня, потерпілий ОСОБА_11 , за вказівками ОСОБА_9 та ОСОБА_5 прибув до кафе «Ciao Ragazzi», за адресою: АДРЕСА_5 , де останні, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу злочинної організації, направленого на вимагання грошових коштів, повторно висунули до потерпілого ОСОБА_11 вимогу передати їм грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.01.2024 становить 149 817 гривень, погрожуючи у випадку відмови фізичною розправою.

Пізніше того ж дня, потерпілий ОСОБА_11 , діючи за вказівками ОСОБА_9 та ОСОБА_5 прибув до пам`ятника танковому екіпажу ОСОБА_12 , розташованого в районі зупинки громадського транспорту «пл. Університетська» по пр. Соборному у м. Запоріжжя, де передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.01.2024 становить 149 817 гривень.

В цей же час ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу злочинної організації, направленого на вимагання грошових коштів, повторно висунули до потерпілого ОСОБА_11 вимогу передати їм грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.01.2024 становить 149 817 гривень, погрожуючи у випадку відмови фізичною розправою.

Наступного дня, потерпілий ОСОБА_11 , діючи за вказівками ОСОБА_9 прибув до пам`ятника «загиблим мотоциклістам», що знаходиться на Прибережній магістралі у м. Запоріжжі, де передав останньому грошові кошти в сумі 4 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.01.2024 становить 150 100 гривень, в результаті чого ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи у складі злочинної організації, з відома та під керівництвом ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, здійснили вимагання грошових коштів від потерпілого ОСОБА_11 , чим останньому завдано матеріальної шкоди на суму 299 917 гривень.

У подальшому, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи умисно, під пильним керівництвом ОСОБА_6 та з відома ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на виконання загального плану злочинної діяльності, діючи умисно, спільно та узгоджено, виконуючи свої функції та завдання у злочинній організації, переслідуючи досягнення спільної мети щодо незаконного збагачення учасників злочинної організації, у лютому 2024 року, діючи у складі злочинної організації, в умовах воєнного стану, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, здійснили вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_13 в сумі 25 000 гривень.

Так, 20.01.2024, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи умисно, під пильним керівництвом ОСОБА_6 та з відома ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , володіючи інформацією про надання потерпілим ОСОБА_13 послуг з перевезення пасажирів (таксі) у Комунарському районі м. Запоріжжя, перебуваючи в районі вул. Броньова у м. Запоріжжя, використовуючи два невстановлені в ході досудового розслідування автомобілі, перекрили рух автомобіля потерпілого ОСОБА_13 , після чого, продовжуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів, шляхом демонстрації бейсбольних биток та залякування, висловили погрози в бік потерпілого ОСОБА_13 щодо подальших умов надання послуг з перевозки пасажирів у даному районі.

В подальшому того ж дня, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи умисно, під пильним керівництвом ОСОБА_6 та з відома ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів, використовуючи автомобіль марки «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки «Mercedes» реєстраційний номер « НОМЕР_2 », повторно перекрили рух автомобіля ОСОБА_13 та наказали останньому їхати за адресою: АДРЕСА_6 .

Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 спільно з іншими невстановленими особами, діючи у складі злочинної організації, під пильним керівництвом ОСОБА_6 , та з відома ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів, погрожуючи спричиненням тілесних ушкоджень потерпілому, висловили вимогу передачі їм грошових коштів в сумі від 25 000 до 30 000 гривень за можливість подальшого надання послуг з перевезення пасажирів (таксі) у Комунарському районі м. Запоріжжя.

Наступного дня, вищевказана невстановлена особа, діючи спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , в ході телефонної розмови висловила від імені останніх вимогу до потерпілого ОСОБА_13 про передання їм грошових коштів в сумі 25 000 гривень за можливість подальшого надання послуг з перевезення пасажирів (таксі) у Комунарському районі м. Запоріжжя, у зв`язку з чим потерпілий звернувся до правоохоронних органів.

27.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування й суду; впливати на свідків, потерпілих та інших осіб, які можуть бути причетні до інкримінованих йому злочинів; вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється; перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, а також на обставини і тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень і передбачений Законом строк покарання у вигляді позбавлення волі за його вчинення, зазначаючи про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, який не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду і забезпечити виконання процесуальних рішень у провадженні, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні. Посилаючись на тяжкість кримінальних правопорушень і обставини їх вчинення, а також дані про особу підозрюваного, який має підтримку у злочинній організації, наполягав на наявності ризиків, про які зазначено у клопотанні, оскільки на даній стадії досудового розслідування, не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень. Наполягав, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належну поведінку підозрюваного, тому просить застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, з огляду на інкриміновані кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 189, 255 КК України.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечував, вважає його необгрунтованим, посилаючись на недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні. Наполягав на наявності міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, який має дружину, дітей, постійне місце проживання, тому просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який забезпечить належну поведінку останнього і виконання ним процесуальних обов`язків.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника, зазначив, що за місцем реєстрації не мешкає у зв`язку із бойовими діями, проживає у АДРЕСА_2 , з батьками, братом, дружиною і дитиною, за якою може перебувати під домашнім арештом.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 10.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч.4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

27.03.2024 року, о 06 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 27.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих до нього матеріалах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , які відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, та передбачений Законом вид покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років.

Також слідчий суддя враховує встановлені в ході розгляду клопотання дані про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, останнім часом проживає у м. Запоріжжі, дані щодо засудження відсутні, та враховує його вік і стан здоров`я.

На переконання слідчого судді, наведені стороною захисту в ході розгляду клопотання дані є недостатніми для висновку про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків підозрюваного, оскільки даних про його сімейний стан та наявність неповнолітніх дітей на утриманні суду не надано. Крім того, відсутні достовірні дані, що зазначена підозрюваним адреса у м. Запоріжжі є його постійним місцем проживання протягом тривалого часу, а не тимчасовим житлом, з огляду на те, що останній зареєстрований у іншому населеному пункті, де проживав до початку бойових дій.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини кримінальних правопорушень, їх тяжкості, даних про особу підозрюваного, на переконання слідчого судді, дослідженими матеріалами повністю підтверджуються ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини наголошує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії" Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Оцінюючи ризики слідчий суддя враховує відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків та виходячи із тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень і передбаченого законом покарання, приходить до висновку про обґрунтованість ризику переховування.

Обставини кримінальних правопорушень і спосіб їх вчинення, які суперечать встановленим нормам та правилам поведінки у суспільстві, свідчать про вірогідність перешкоджання кримінальному провадженню з боку підозрюваного, враховуючи його спосіб життя та оточення.

Враховуючи, що в рамках досудового розслідування на його першочерговій стадії, не встановлено всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також осіб, причетних до їх вчинення, обґрунтованим є ризик впливу з боку підозрюваного на свідків, потерпілих та інших осіб, які можуть бути причетні до інкримінованих йому злочинів, відомостями щодо яких володіє підозрюваний достатньою мірою.

В тому числі, прокурором обгрунтовано ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним, з огляду на відсутність постійного стабільного доходу, будь-яких даних про наявність законного джерела доходу, в тому числі даних про його майновий стан.

Стороною захисту наявність встановлених ризиків заперечується, однак в ході розгляду клопотання не наведено об`єктивних даних на їх спростування.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України" крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Надані слідчому судді матеріали кримінального провадження і встановлені в ході розгляду клопотання обставини кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_5 дають підстави для висновку про високий рівень їх суспільної небезпеки.

За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що тяжкість покарання, передбачена Законом за вчинення інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, у сукупності з обставинами їх вчинення та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також даних про його особу, обґрунтовують доводи органу досудового розслідування щодо підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, про застосування якого подано дане клопотання.

В силу встановлених в ході розгляду клопотання обставин, на переконання слідчого судді, поведінка підозрюваного під час досудового розслідування може бути забезпечена належним чином шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наведених органом досудового розслідування даних про обставини кримінальних правопорушень, предмету злочинів, їх суспільної небезпеки й усвідомлення її підозрюваним, а також ступеню його участі у вченні кримінальних правопорушень, згідно повідомленої підозри.

Стороною захисту у судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід здатен забезпечити належну поведінку підозрюваного, не надано обгрунтованих даних щодо характеристики підозрюваного та міцності його соціальних зв`язків. Крім того, доводи в обгрунтування застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є непереконливими, не зазначено та не підтверджено належними доказами адреси місця проживання підозрюваного, за якою може бути забезпечено застосування такого запобіжного заходу, в тому числі, згоди на це власників відповідного житла.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із видів яких є запобіжні заходи.

Обставин, які б свідчили про те, що захід забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено, обґрунтованих даних щодо неможливості утримання підозрюваного в ізоляції за станом здоров`я матеріали справи не містять та в судовому засіданні не наведено.

Встановлені слідчим суддею обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органу досудового й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також з метою запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Вирішуючи питання доцільності визначення підозрюваному розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наведених стороною обвинувачення обставин, та враховує, що на початковій стадії досудового розслідування у даному кримінальному провадженні проведено лише першочергові слідчі дії, спрямовані на збирання доказів, і не встановлено всіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінальних правопорушень, а також за відсутності достатніх даних щодо майнового стану підозрюваного, і виходячи з мети застосування запобіжного заходу, визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_5 на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вважає недоцільним.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання - з 27.03.2024 року, та, відповідно до ст.ст. 197, 219 КПК України, слідчий суддя визначає строк дії даної ухвали до 25.05.2024 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 192-194, 196, 205, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 25.05.2024 року включно, який обчислювати з 27.03.2024 року.

Встановити строк дії даної ухвали до 25.05.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1