УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки України Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000336, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436 - 2 КК України, та додані до нього матеріали,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2024 року до суду надійшло клопотання прокурора який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному проваджені - прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000336, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2023 року за ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436 - 2 КК України, та додані до нього матеріали.

На підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді клопотання та додані до нього документи були передані в провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000336 від 03.10.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109 та ч. 2 ст. 436 - 2 КК України.

З повідомлення про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиняла умисні дії спрямовані на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Так, згідно висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення, встановлено, що у публікаціях ОСОБА_4 , яка використовує акаунт в соціальній мережі «Одноклассники» під ім`ям « ОСОБА_6 » міститься інформація щодо глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

На виконання доручення слідчого, оперативним підрозділом ДКІБ СБ України, проведено слідчі (розшукові) дії, в ході яких встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді на запит КП Броварської міської ради Броварського району Київської області «Броварське бюро технічної інвентаризації» нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

13.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 27.05.2024 у справі № 1-кс/760/11492/24 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку за вищевказаною адресою було виявлено та вилучено предмет, який зберіг на собі ознаки вчинення кримінального правопорушення, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 9C», ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 . 13.06.2024 постановою слідчого вищевказаний вилучений предмет, який належить ОСОБА_4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000336 від 03.10.2023.

З огляду на зміст ст. 98 КПК України, сторона обвинувачення дійшла висновку, що вилучений предмет, який належать ОСОБА_4 , містить ознаки речових доказів, тобто наявні підстави передбачені ч. 3 ст. 170 КПК України для накладення арешту, оскільки вказані предмети були знаряддями вчинення злочину, відповідно зберегли на собі його сліди.

В судове засідання прокурор з`явилася, клопотання підтримала, зазначила що зазначене у клопотанні майно було вилучено у ході обшуку за адресою місця проживання підозрюваної, визнано речовим доказом по справі, містить у собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, є необхідним для проведення подальших слідчих дій, у зв`язку з чим просила клопотання про арешт майна задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 , щодо майна якої вирішується питання про арешт, в судове засідання з`явилась, просила прийняти рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши прокурора та підозрювану, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000336, 03.10.2023 року до ЄРДР було внесено кримінальне провадження з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 109 КК України, 06.03.2024 року - за ч. 2 ст. 436 - 2 КК України, 14.03.2024 року - за ч. 2 ст. 436 - 2 КК України, 19.03.2024 року - за ч.3 ст. 436 - 2 КК України, 24.04.2024 року - за ч. 1ст. 436 - 2 КК України, 19.04.2024 року -за ч. 1 ст. 110 КК України (а.с. 5 - 8).

На підставі Ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2024 року старшим слідчим в особливо важливих справах 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області майором юстиції ОСОБА_10 було проведено обшук на місцем фактичного проживання ОСОБА_4 в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 48 -53).

Відповідно до протоколу обшуку від 13 червня 2024 року, у ході проведення обшуку були вилучені: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9C», IMEI: НОМЕР_1 з сім карткою НОМЕР_2 (а.с. 50-53).

Як вбачається з Постанови про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 13 червня 2024 року, виявлені та вилучені в ході проведення обшуку 13.06.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва (справа №1-кс/760/11492/24 від 27.05.2024 року) речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000336від 03.10.2023 року (а.с. 54 - 55).

Також, відповідно до повідомлення про підозру від 13 червня 2024 року, ОСОБА_4 було повідомлено про те, що вона підозрюється у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436 - 2 КК України (а.с. 56- 60).

Крім того, на підтвердження доводів, викладених у клопотанні, прокурором надано слідчому судді висновок експерта № 54/1516-325 від 29.11.2023 року (а.с. 16 - 37), протокол огляду електронної сторінки від 20.10.2023 року (а.с. 38 - 47).

Таким чином, клопотання, подане прокурором який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному проваджені - прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000336, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2023 року за ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2 КК України, та додані до нього матеріали, містять у собі підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст. 171 КПК України.

До матеріалів клопотання додані копії документів, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання та доданих до нього документів вбачається що майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку 13.06.2024 року у кримінальному провадженні №0000336, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2023 року, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9C», IMEI: НОМЕР_1 з сім карткою НОМЕР_2 , було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор звернувся до слідчого судді у строки, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на зазначене вище майно з метою збереження речових доказів.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням введеного в Україні воєнного стану, принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та зашкодити інтересам держави.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170 - 175, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному проваджені - прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000336, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2023 року за ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт (з забороною користування та розпорядження) на майно, яке було вилучено 13.06.2024 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000336, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2023 року, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9C», IMEI: НОМЕР_1 з сім карткою НОМЕР_2 .

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, підозрюваному, захиснику. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1