Справа № 305/1201/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/335/24 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 травня 2024 року задоволено клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна, у кримінальному провадженні за № 0000300 від 03.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Накладено арешт на майно, а саме, автомобіль марки і моделі ВАЗ 21114 з номерним знаком НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Nokia С31 з IMEI1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Nokia 105 з ІМЕІ НОМЕР_4 , які належать на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування та розпорядження будь-яким чином вищевказаним майном до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Клопотання прокурор мотивував тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.05.2024 невстановлена особа з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяла у переправленню до смт. Великий Бичків, Рахівського району громадян України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак останні 03.05.2024 близько 00:15 години були затримані працівниками Державної прикордонної служби України на ділянці автодороги по вул. Грушевського у смт. Великий Бичків, неподалік прикордонного знаку №308. Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2024 за №0000300 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб.

03.05.2024 у ході огляду місця події по АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено автомобіль марки і моделі ВАЗ 21114 з номерним знаком НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Nokia С31 з IMEI1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Nokia 105 з ІМЕІ НОМЕР_4 . Автомобіль марки ВАЗ 21114 з номерним знаком НОМЕР_1 згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_5 належить на праві власності ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 . Мобільні телефони марки Nokia C31 та НОМЕР_6 належать на праві власності ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 .

03.05.2024 вказані предмети визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні. Вищезазначений автомобіль підпадає під ознаки предмета, що був знаряддям вчинення кримінально протиправних дій, мобільні телефони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення. Отже, накладення арешту на майно, яке вилучено під час проведення процесуальних дій забезпечить збереження речових доказів та зможе запобігти ризикам його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також надасть можливість органу досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення, провести пред`явлення до впізнання предметів, додатковий огляд вказаних предметів, проведення експертиз.

З метою збереження речових доказів просив накласти арешт із забороною на право користування та розпорядження, на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події по АДРЕСА_2 , а саме на автомобіль марки і моделі ВАЗ 21114 з номерним знаком НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Nokia С31 з IMEI1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Nokia 105 з ІМЕІ НОМЕР_4 , які належать на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Задовольняючи клопотання прокурора, своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що на даному етапі провадження арешт необхідний для забезпечення збереження доказів, є виправданим заходом, оскільки вилучене майно може бути використано як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі для проведення відповідних судових експертиз для спростування або підтвердження винуватості осіб, причетних до даного кримінального правопорушення, а у випадку приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, можуть настати негативні наслідки для здійснення завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що не було жодних підстав для визнання речовими доказами автомобіля та мобільні телефони, та їх вилучення та арешту, оскільки вони не мають жодного відношення до тих обставин, які вказані у витягу з ЄРДР № 0000300. Вказує, що ОСОБА_6 не давав згоду на огляд його автомобіля та вилучення автомобіля та телефонів, крім того ніяку заяву він не заповнював, хтось заповнив від його імені, оскільки ОСОБА_6 не володіє українською мовою, бо румун за національністю і рідною його мовою є румунська мова. Звертає увагу, що підозру у справі жодній особі не пред`явлено. На думку сторони захисту не було підстав для накладення арешту на автомобіль щодо користування, тому що автомобіль був вже оглянутий і жодних слідів злочину не виявлено, а належних умов технічного зберігання автомобіля у поліції Рахівського району немає Просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні у клопотання.

У разі неможливості скасувати ухвалу просить накласти арешт на ВАЗ 21114 з номерним знаком НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Nokia С31 з IMEI1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Nokia 105 з ІМЕІ НОМЕР_4 , шляхом заборони їх відчуження, залишивши їх у розпорядженні та користуванні осіб, які мають на це право.

До початку судового розгляду від власника майна ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_5 до апеляційного суду надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги сторони захисту без їх участі. Вимоги апеляційної скарги підтримують повністю та просили її задовольнити.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності учасників судового процесу, неявка яких, із огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, за змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст.170-173 цього Кодексу.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З матеріалів судового провадження вбачається,що при розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею в повному обсязі дотримані вимоги ч. 2, ч. 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України. Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали про необхідність арешту тимчасово вилученого майна, з чим погоджується і апеляційний суд.

Також з матеріалів судового провадження вбачається, що в провадженні Рахівського РВП ГУ НП України в Закарпатській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000300, відомості про яке 03 травня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, що підтверджується відповідним Витягом.

У ході проведення огляду місця події 03.05.2023 слідчий Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 вилучив автомобіль марки і моделі ВАЗ 21114 з номерним знаком НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів, мобільний телефон марки Nokia С31 з IMEI1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Nokia 105 з ІМЕІ НОМЕР_4 , які належать на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого СВ Рахівського РВП ОСОБА_12 від 03.05.2024 вилучений під час огляду місця події автомобіль марки і моделі ВАЗ 21114 з номерним знаком НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Nokia С31 з IMEI1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Nokia 105 з ІМЕІ НОМЕР_4 , які належать на праві власності ОСОБА_6 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що слідчим суддею за результатами розгляду клопотання прокурора правильно встановлено те, що вилучені автомобіль марки ВАЗ 21114 з номерним знаком НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Nokia С31 з IMEI1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Nokia 105 з ІМЕІ НОМЕР_4 , які належать на праві власності ОСОБА_6 , відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та стороною обвинувачення доведено існування підстав та розумних підозр вважати, що вони можуть бути доказами вчинення кримінального правопорушення, тому з метою забезпечення збереження речових доказів на вказане тимчасово вилучене майно обґрунтовано накладено арешт.

Доводи апелянта на те, що підозру у справі жодній особі не пред`явлено, у даному випадку не є підставою для відмови у задоволенні клопотання, оскільки з огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія апеляційного суду зазначає, що арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх, правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000300 триває, органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, у тому числі усіх причетних до вказаного кримінального правопорушення осіб.

Враховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права власника майна, а невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного майна може призвести до негативних наслідків, та не буде відповідати завданням кримінального провадження.

Разом з цим колегія суддів зазначає, що власникам або володільцям майна слід врахувати положення абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК, згідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже наведені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді доводи, за яких він дійшов до переконання про необхідність задоволення клопотання про арешт майна із забороною його користування та розпорядження будь-яким чином вищевказаним майном до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, є змістовними та відповідають вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України. Тому наведені в апеляційній скарзі в цій частині аргументи представника власника майна адвоката ОСОБА_5 як підстава для скасування рішення слідчого судді, є неспроможними.

Таким чином, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Керуючись ст.ст. ст. 132, 170-173,175, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 травня 2024 року, якою задоволено клопотання про арешт майна, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді