Справа №132/1797/23
Провадження № 1-в/127/245/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» про заміну невідбутої частини покарання у виді арешту на підставі ст. 72 КК України, засудженому ОСОБА_3 за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 21.02.2024,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання Державної установи «Вінницька установа виконання покарань № 1» про заміну невідбутої частини покарання у виді арешту на підставі ст. 72 КК України, засудженому ОСОБА_3 за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 21.02.2024.

Вказане подання мотивовано тим, що ОСОБА_3 засуджено вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 21.02.2024 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту. Вказане покарання засуджений ОСОБА_3 відбуває в арештному домі Державної установі «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)».

28.03.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким внесено зміни до ст. 60 та ст. 126-1 КК України, що виключає застосування покарання у виді арешту, у зв`язку з чим адміністрація установи просить замінити засудженому невідбуту частину покарання у виді арешту на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 подання підтримав та просив замінити ОСОБА_3 невідбуту частину покарання у виді арешту на покарання у виді позбавлення волі та зарахувати у строк покарання відбуту частину покарання у виді арешту.

Засуджений ОСОБА_3 надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив суд проводити розгляд подання у його відсутність.

Представник Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду подання повідомлявся завчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України слідує, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 вбачається, що останнього було засуджено вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 21.02.2024 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту. Початок строку: 02.04.2024. Кінець строку: 02.10.2024.

Засуджений ОСОБА_3 на теперішній час відбуває покарання у виді арешту в умовах Державної установи «Вінницька установа виконання покарань № 1», тобто в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області.

Станом на 12.04.2024 невідбута частина покарання, призначеного ОСОБА_3 відповідно до вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 21.02.2024 становить 5 місяців 20 днів арешту.

28.03.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023, згідно яким арешт, як вид покарання, на теперішній час не може застосовуватись до осіб, які не є військовослужбовцями.

Крім того, вказаним Законом доповнено Розділ ІІ Прикінцевих та Перехідних положень КК України пунктом 23 наступного змісту: з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Так, санкцією ст. 126-1 КК України (в редакції від 28.03.2024) передбачено так види покарання: громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до двох років.

Згідно ч. 1 ст. 72 КК України визначено, що одному дню позбавлення волі відповідають один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешт; одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають: вісім годин громадських робіт; два дні обмеження волі; три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; два дні пробаційного нагляду.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про вид покарання, на який підлягає заміна призначеного ОСОБА_3 покарання у виді арешту, суд враховує, що ОСОБА_3 засуджений за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Так, до ОСОБА_3 в порядку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173-2 КУпАП, застосовувалось адміністративне стягнення у виді громадських робіт, однак він належних висновків не зробив та вчинив дане кримінальне правопорушення.

Вказане свідчить, що заміна невідбутої частини призначеного покарання у виді арешту на покарання не пов`язане з триманням засудженого ОСОБА_3 в умовах ізоляції, не відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, не буде достатнім та необхідним для виправлення засудженого та запобіганню новим злочинам.

Таким чином, оскільки винесеним Законом від 23.08.2023 виключено з санкції ст. 126-1 КК України покарання у виді арешту, суд дійшов висновку про необхідність заміни засудженому ОСОБА_3 невідбутої частини покарання у виді арешту на покарання у виді позбавлення волі відповідно до вимог ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення, що одному дню арешту відповідає один день позбавлення волі.

За таких обставин, подання Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» про заміну невідбутої частини покарання у виді арешту на підставі ст. 72 КК України, засудженому ОСОБА_3 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 59-1, 72, п. 23 розділу ІI «Прикінцевих і перехідних положень» КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» про заміну невідбутої частини покарання у виді арешту на підставі ст. 72 КК України, засудженому ОСОБА_3 за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 21.02.2024 задовольнити.

Замінити ОСОБА_3 невідбуту частину призначеного покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 21.02.2024 у виді 5 (п`яти) місяців 20 (двадцяти) днів арешту на покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) місяців 20 (двадцять) днів.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 12.04.2024.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: