Справа 350/592/24
Номер провадження 1-кп/350/110/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки села Верхній Струтин Рожнятівського району Івано-Франківської області, з середньою спеціальною освітою, розлученої, непрацюючої, раніше не судимої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2 березня 2024 року за № 0000043,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 у період дії оголошеного в Україні відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнного стану із 05:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні» та який в подальшому неодноразово продовжувався і зокрема Указом Президента України від 5 лютого 2024 року № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 6 лютого 2024 року № 3564-ІХ, з 05:30 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, маючи корисливий мотив та мету особистого збагачення вчинила крадіжку чужого майна.

Так, 23 лютого 2024 року, близько 14 год. 57 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області, зайшла до приміщення торгової зали магазину «Копійочка», який розташований у цьому ж населеному пункті на площі Єдності 6, та в якому здійснює свою підприємницьку діяльність фізична-особа підприємець ОСОБА_5 , де в неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи корисливий умисел та мотив особистого збагачення, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, із полиці торгівельного стелажу вказаного вище магазину таємно викрала туалетну воду «LA RIVE BLUE LINT» 90 мл. вартістю 434 грн 91 коп.

Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном залишила приміщення магазину «Копійочка» та розпорядилася викраденим на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 434 грн 91 коп.

В ході судового засідання обвинувачена ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, розкаявшись у скоєному, своїми показами підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, суду пояснила, що 23 лютого 2024 року в обідню пору, перебуваючи в магазині «Копійочка», що в селищі Рожнятів, коли за її діями ніхто не спостерігав, вчинила крадіжку туалетної води. Викрадений товар вона заховала в сумку та безперешкодно вийшла із магазину, не розрахувавшись за нього на касі. Туалетну воду вона подарувала своєму односельчанину ОСОБА_6 . У скоєнні злочину щиро кається, вона добровільно відшкодувала заподіяні збитки потерпілому, вибачилася та просила суворо її не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, жодних претензій до обвинуваченої не має, цивільний позов заявляти не буде, не заперечує щодо розгляду кримінального провадження в порядку частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що обвинувачена та прокурор не оспорюють всі фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил статтей 349, 351 Кримінального процесуального кодексу України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по кримінальному провадженню, окрім допиту обвинуваченої.

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведеним і кваліфікує її дії за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні виду і міри покарання суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України та пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до статті 50 Кримінального Кодексу України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, як законний захід особливої форми державного примусу, як одну з форм реалізації кримінальної відповідальності, індивідуалізації застосування примусу тільки до особи, визнаної винною у вчинені кримінального правопорушення і таке покарання має на меті не тільки кару, а й покарання необхідне й достатнє для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень і не повинно мати на меті завдання фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд, обираючи обвинуваченій вид і міру покарання, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України вчинене обвинуваченою правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України є тяжким злочином.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачена характеризується позитивно, визнала вину в скоєнні кримінального правопорушення, щиро розкаялася, на профілактичних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за допомогою до цих лікарів не зверталася, має стійкі соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить щире каяття в скоєнні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне та добровільне відшкодування завданих збитків.

Зазначені судом обставин, віповідно до статті 69 Кримінального кодексу України є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини першої статті 69 Кримінального кодексу України та пункту 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

На підставі викладеного вище, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченої суд, з урахуванням позиції потерпілого викладеної у його заяві до суду, приходить до висновку призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу, із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України, тобто перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, чим передбачене частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України та вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про скасування арешту майна, суд вирішує в порядку статті 174 Кримінального процесуального кодексу України,

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід до обвинуваченої не обирався.

Керуючись статтями 100, 174, 349, 368-371, 374, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Скасувати арешт на туалетну воду «LA RIVE BLUE LINT» 90 мл, накладений ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 5 березня 2024 року у справі № 350/404/24, провадження № 1-кс/350/131/2024.

Речові докази: туалетну воду «LA RIVE BLUE LINT» 90 мл, яка згідно постанови про визнання речей речовими доказами від 4 березня 2024 року була визнана речовим доказом та передана на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

CD-R-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження приміщення торгової зали магазину «Копійочка», який згідно постанови про визнання речей речовими доказами від 5 березня 2024 року був визнаний речовим доказом та переданий суду прокурором - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_4 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1