Справа № 638/5010/24
Провадження № 1-кс/638/1205/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі головуючої слідчої судді ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянув клопотання сторони кримінального провадження, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326 від 08 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України про арешт майна ,-

В С Т А Н О В И В :

18 березня 2024 року до суду надійшло клопотання про арешт майна.

Із вказаним клопотанням звернувся прокурор Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

В обґрунтуванні клопотання особа, яка звернулась з ним посилається на те, що в ході досудового розслідування встановлено, в провадженні СВ Ізюмського РУП ГУ Національної поліції України в Харківській області перебуває вказане вище кримінальне провадження.

Прокурор просить накласти арешт на камеру відеоспостереження, вилучену 15.03.2024 року в ході огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 та передати на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 .

Дослідивши зміст клопотання про арешт майна суд приходить до висновку про передчасність заявлення вказаного клопотання, виходячи з наступного.

Відповіднодо вимог частини 2 статті 171КПКУкраїни у клопотанні слідчого,прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1)підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2)перелік і види майна, що належить арештувати; 3)документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним,обвинуваченим,засудженим,третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою статті 170КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Приписами частини 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

При розгляді клопотання, судом встановлено, що в його змісті відсутнє належне обґрунтування підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Лише посилання на те, що вилучені речі можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні є недостатнім.

У клопотанні не зазначено детальних обставин кримінального правопорушення, тому з його змісту не зрозуміло, яке відношення до розслідуваних обставин мають вказана камера відеоспеостереження.

Отже, суд приходить до висновку, що прокурор у своєму клопотанні про арешт майна лише формально посилається на норми КПК України та зазначає, що вилучена камера відеоспостереження може бути використані як доказ у кримінальному провадженні, не вказуючи при цьому, який факт чи обставини вони можуть підтвердити.

Крім того суд зазначає, що до клопотання не надано копії документів на вказану камеру відеоспостереження, з метою проведення перевірки правильності вказання серійного номеру чи інших індивідуальних даних та ухвали слідчого судді на підставі чого проведено огляд.

У протоколі огляду місця події від 15 березня 2024 року підстави проведення такого огляду відсутні. Протоколи ж огляду речей взагалі не містять інформації про місце проведення такої дії, у протоколі від 11 березня 2024 року містяться прочерки, не заповнені рядки.

Враховуючи, що у клопотанні про арешт майна не конкретизовано всіх обставин злочину, не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про необхідність у накладенні арешту та наявність реальних ризиків, суд, з урахуванням вимог КПК України, вважає необхідним повернути клопотання про арешт майна прокуророві для усунення недоліків.

При вирішенні питання про вказаний арешт, суд враховує відсутність підстав для арешту, недостатність доказів, що вказує на вчинення будь- якою особою кримінального правопорушення. Суду також не зазначено можливий розмір шкоди, завданої правопорушенням та цивільний позов. В клопотанні не зазначено про наслідки арешту майна для інших осіб, інтереси, яких можливо будуть порушені при вказаному арешті майна.

Суд акцентує увагу на відсутності в даному випадку критеріїв розумності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 159, 163, 164, 165, 166, 372 КПК слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання сторони кримінального провадження, про арешт майна повернути прокурору Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , надавши йому 72 години з часу отримання даної ухвали для усунення недоліків поданого клопотання та приведення його у відповідність до вимог статті 171 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_5 ШТИХ