печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6732/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0003488 від 17.11.2016,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2023 у справі № 757/54059/23-к, на рахунки в АТ «ОТП Банк», скасувавши заборону на право відчуження, розпорядження та користування ? частиною наявних на них грошових коштів, а саме з:

- на 16153, валюта «USD» на поточному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому 17.10.2005, валюта «USD», доступний залишок 32305,22;

- на 14001, «USD» валюта на ощадному рахунку № НОМЕР_5, відкритому 30.12.2010, валюта «USD», доступний залишок 28002,02;

- на 150 000, валюта «USD» на депозитному рахунку № НОМЕР_6, відкритому 31.07.2023, валюта «USD», доступний залишок 300000,00;

- на 1768,15, валюта «EUR» на картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому 26.02.2018, валюта «EUR», доступний залишок 3572,31;

- на 12041, 21, валюта «UAH» на картковому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому 29.07.2021, валюта «UAH», доступний залишок 24082,42;

- на 3563,82, валюта «UAH», на картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому 29.06.2016, валюта «UAH», доступний залишок 7127,65;

- на 970, валюта «USD», на картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому 29.06.2016, валюта «USD», доступний залишок 1940,13.

Обґрунтовуючи клопотання, заявник зазначає, що 07.12.1974 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладений шлюб. Як вбачається з наданих суду матеріалів, банківські рахунки були відкриті ОСОБА_6 у період перебування його у шлюбі (2005 - 2023 роки). Таким чином, 1/2 частина наявних на них грошових коштів на підставі закону належить його дружині - ОСОБА_5 ..

Арешт на вищевказані кошти накладено з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання. Отже, згідно з законом, така підстава арешту як конфіскація на цій стадії якщо і можлива, то лише щодо майна підозрюваного, якою ОСОБА_5 не є. З викладеного випливає, що слідчим суддею при винесенні вказаної вище ухвали від 24.11.2023 необґрунтовано накладено арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, на ? частину грошових коштів на усіх перелічених вище рахунках, власником якої є ОСОБА_5 .

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити. Зазначила, що грошові кошти необхідні ОСОБА_5 на лікування. Долучила відповідні матеріали в обґрунтування клопотання.

Слідчий у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не проведено розподілу грошових коштів на банківських рахунках, якими вони володіють на праві спільної сумісної власності, на частки за домовленістю між собою чи в порядку позовного провадження, у зв`язку з чим не представляється можливим визначити, яка саме частина грошових коштів належить кожному із подружжя. Так, спори щодо приналежності майна та визначення часток у ньому мають вирішуватись виключно у порядку цивільного судочинства, а визначення часток у спільному майні засудженої особи має відбуватись під час виконання вироку суду, яким призначене покарання у вигляді конфіскації майна. Окрім того, у випадку задоволення клопотання та часткового зняття арешту з банківських рахунків, підозрюваний ОСОБА_6 , а також його дружина ОСОБА_5 матимуть повний доступ до рахунків з можливістю зняття з них грошових коштів. Таким чином, слідчий просив відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, заслухавши присутніх у судовому засіданні осіб, надходить наступного висновку.

Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв?язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003488 від 17.11.2016, за підозрами ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 24.11.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суд м. Києва у справі № 757/54049/23-к накладено арешт на рахунки, відкриті у АТ «ОТП Банк», на ім?я ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , з позбавленням останнього права на відчуження, розпорядження та користування такими рахунками та наявними на них грошовими коштами:

- поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий 17.10.2005, валюта «USD», доступний залишок 32305,22;

- ощадний рахунок № НОМЕР_5 , відкритий 30.12.2010, валюта «USD», доступний залишок 28002,02;

- депозитний рахунок № НОМЕР_6 , відкритий 31.07.2023, валюта «USD», доступний залишок 300000,00;

- картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий 26.02.2018, валюта «EUR», доступний залишок 3572,31;

- картковий рахунок № НОМЕР_3 , відкритий 29.07.2021, валюта «UAH», доступний залишок 24082,42;

- картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий 29.06.2016, валюта «UAH», доступний залишок 7127,65;

- картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий 29.06.2016, валюта «USD», доступний залишок 1940,13.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

Як вбачається з ухвали про арешт, в ході розгляду справи слідчий суддя зазначив, що є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Необхідність скасування арешту, адвокат обґрунтовує тим, що грошові кошти, що знаходяться на арештованих рахунках, були здобуті ОСОБА_6 у шлюбі з ОСОБА_5 , тому ? вказаних грошових коштів належить останній на праві спільної сумісної власності. В свою чергу, ОСОБА_5 не має жодного процесуального статусу у даному кримінальному провадженні. Таким чином, з урахуванням мети накладення арешту, має бути скасовано арешт з ? грошових коштів, що наявні на вищевказаних рахунках.

З цього приводу слідчий суддя вбачає за необхідне зазначити наступне.

Під час вирішення питання про накладення або скасування арешту на майно у кримінальному провадженні слідчий суддя не уповноважений вирішувати спір про право власності на майно подружжя чи його поділ з виділенням часток, так само не може вирішуватися і питання накладення арешту на певну частину у праві спільної сумісної власності на майно, оскільки такі питання знаходяться поза межами повноважень слідчого судді, визначених кримінальним процесуальним законом.

Такий висновок випливає з аналізу норм кримінального процесуального закону, цивільного та сімейного права щодо спільної сумісної власності у взаємозв`язку з особливостями правового регулювання кримінального покарання у виді конфіскації майна і наступного звернення стягнення на нього.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Ця норма кореспондується з положеннями ст. 368 ЦК України.

Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). При цьому, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, для вирішення питання про поділ майна подружжя підлягає з`ясуванню низка питань, передбачених вказаними нормами сімейного та цивільного законодавства. На думку слідчого судді, таке з`ясування повинно проводитися виключно в порядку цивільного судочинства, а спрощений підхід до визначення частини майна подружжя, що підлягає арешту у кримінальному провадженні стосовно одного з них, буде суперечити вимогам законодавства щодо правил визначення часток у праві спільної сумісної власності, і у подальшому, в процесі виконання вироку в частині конфіскації, може призвести до необґрунтованого позбавлення права власності одного зі співвласників.

Крім того, СК України та К України презюмується рівність часток подружжя у всьому майні, набутому під час шлюбу, а не належність кожному з подружжя по ? частці в кожній конкретній речі (чи грошових коштах на кожному конкретному рахунку), що набуті за час шлюбу. Звертаючись до слідчого судді із вказаним клопотанням, адвокат не зазначила про обсяг спільного сумісного майна подружжя Грищенків, про наявність рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_5 та залишків коштів на рахунках подружжя.

Слідчий суддя звертає увагу, що в разі арешту майна з метою забезпечення можливої його конфіскації, необхідно зважувати і на те, що стягнення майна в разі його конфіскації за вироком суду здійснюється відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено, що у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (ч. 6 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження»).

З огляду на викладене, під час розгляду у кримінальному провадженні клопотання про накладення арешту на майно, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, слідчий суддя не повинен визначати частку чи частину цього майна, щодо якої слід застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, та вирішувати питання, які вирішуються за правилами цивільного процесуального закону, інакше це буде суперечити завданням кримінального провадження та порушувати предметну підсудність (юрисдикцію) таких питань.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість застосування конфіскації майна як виду покарання, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя вважає, що арешт на грошові кошти, які знаходяться на вищевказаних банківських рахунках, відкритих у АТ «ОТП Банк», на ім?я ОСОБА_6 , накладено обґрунтовано, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 170-174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0003488 від 17.11.2016, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1