Справа № 991/2174/24
Провадження 1-кс/991/2198/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скарги захисників підозрюваного ОСОБА_5 - адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення детектива про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшли вказані скарги, у яких захисники просять скасувати постанови старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Національного антикорупційного бюро ОСОБА_6 від 04.03.2024 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій № 13А від 01.03.2024 та від 11.03.2024 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій № 15А від 06.03.2024.

Захисники зазначають, що вони звертались, у порядку ст. 220 КПК України, до детектива Національного бюро ОСОБА_6 із клопотаннями про проведення слідчих (розшукових) дій № 13А від 01.03.2024, № 15А від 06.03.2024, у яких просили допитати як свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за результатом розгляду яких захисниками 12.03.2024, 13.03.2024 засобами поштового зв`язку отримано дві постанови детектива про відмову у задоволенні клопотань від 01.03.2024, 11.03.2024 відповідно.

Захисники у скаргах зазначають, що вказані процесуальні рішення детектива не відповідають вимогам законності та обґрунтованості, а тому підлягають скасуванню. Так, детектив у постановах посилається на те, що захисниками не наведено, які обставини, з урахуванням вимог ст. 91 КПК України, будуть доведені чи спростовані у результаті проведення допиту свідків.

Водночас захисники стверджують, що подані ними клопотання є мотивованими та обґрунтованими, зокрема зазначена мета необхідності проведення допиту свідків, а саме для усунення допущеної неповноти досудового розслідування в частині встановлення наявності та (або) відсутності в діях ОСОБА_5 ознак інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Оскільки у сторони захисту наявні обґрунтовані підстави припускати, що у матеріалах кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази щодо отримання ОСОБА_5 будь-якої вигоди як для себе особисто, так і для третіх осіб.

Також захисники зазначають, що питання щодо наявності або відсутності особистої зацікавленості ОСОБА_5 у долі осіб, які брали участь у заволодінні коштами АБ «Укргазбанк» на загальну суму 205998435,93 грн, може бути встановлено шляхом допиту відповідних осіб. У клопотаннях захисників наведенні питання, та обставини, які мають бути встановлені під час їх допиту.

Тому захисники вважають, що оскаржувані постанови є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 позицію, висловлену у скаргах підтримали, просили їх задовольнити.

Старший детектив Національного бюро ОСОБА_6 у судове засідання не прибув. 25.03.2024 на адресу електронної пошти суду направив письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні скарг. Зазначив, що винесені ним постанови є обґрунтованими та вмотивованими. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019 завершено, а отже прокурором визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту. Стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України. Вважає, що детектив у даному кримінальному провадженні позбавлений повноважень проводити слідчі (розшукові) дії після завершення досудового розслідування та не уповноважений приймати рішення про відновлення здійснення досудового розслідування, оскільки рішення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування приймав прокурор і тільки він може прийняти рішення про відновлення досудового розслідування. Послався на правову позицію, викладену у Постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 344/6630/17, щодо можливості проведення слідчих дій після завершення досудового розслідування та зазначив, що вона стосується вирішення питання допустимості доказів, зібраних в ході проведення таких слідчих дій під час досудового розслідування, та їх використання під час доведеності винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Відповідні висновки свідчать про можливість проведення слідчих дій після завершення досудового розслідування, якщо проведення таких дій за рішенням сторони обвинувачення є необхідним та якщо такі дії не є незаконними. Зазначив, що стороною захисту необґрунтовано необхідність допиту зазначених у клопотанні свідків, а відмова у їх допиті порушує її право на ефективне розслідування кримінального провадження. Додатково зазначив, що сторона захисту уповноважена на отримання пояснень від зазначених свідків і може самостійно з`ясувати ті обставини, які вважає важливими для побудови лінії захисту свого клієнта. Разом з цим зазначив, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження доказів сторона захисту матиме змогу реалізувати своє право на допит свідка, відповідно до ст. 352 КПК України та доводи захисників щодо неповноти з`ясування всіх фактів та обставин кримінального провадження можуть бути перевірені під час судового провадження. Орган досудового розслідування в залежності від фактичних обставин провадження, самостійно, за внутрішнім переконанням, визначає які саме процесуальні дії та коли належить здійснити для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у певному кримінальному провадженні, та відмовляє в задоволенні відповідних клопотань у разі відсутності належного обґрунтування необхідності їх проведення. Окрім цього, повідомив, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вже допитані у цьому кримінальному провадженні, ОСОБА_10 викликався на допит, однак він за повісткою не з`явився. Письмові заперечення долучені до матеріалів справи.

Відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).

Заслухавши захисників, дослідивши матеріали скарг, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед детективом, та обґрунтованість внесеного клопотання.

Отже, предметом судового контролю під час розгляду таких скарг є не лише прийняте слідчим, прокурором рішення стосовно клопотання, а й дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органами досудового розслідування у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні встановлено, що детективи Національного антикорупційного бюро здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019.

22.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (у редакції статті до 27.06.2020), ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 (в редакції статті до 01.07.2020, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 (в редакції статті до 28.04.2020) КК України.

01.03.2024 та 06.03.2024 захисники підозрюваного ОСОБА_5 адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали старшому детективу Національного бюро ОСОБА_6 клопотання у порядку ст. 220 КПК України: № 13А від 01.03.2024 про допит свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; № 15А від 06.03.2024 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 щодо можливого заволодіння ОСОБА_5 коштами АБ «Укргазбанк» за викладеними у повідомленні про підозру обставинами.

Обґрунтовуючи необхідність допиту свідків захисники зазначили, що показання цих осіб нададуть можливість усунути допущену неповноту досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000143.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Тобто, право сторони захисту ініціювати проведення слідчих (розшукових) дій є абсолютним, але питання про доцільність та необхідність їх проведення вирішується слідчим та прокурором, шляхом винесення вмотивованої постанови в порядку вимог ст. 220 КК України.

Вимоги до змісту постанови детектива визначені ч. 5 ст. 110 КПК України.

Встановлено, що за результатами розгляду клопотань захисників старший детектив Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 виніс постанови про відмову в задоволенні клопотань від 04.03.2024, 11.03.2024. В обґрунтування прийнятих рішень старший детектив зазначив інформацію про надходження клопотань захисників та підстави звернення із такими клопотаннями; пославшись на норми Кримінального процесуального кодексу України навів мотиви щодо неприйняття доводів сторони захисту. Зокрема, зазначив, що, оскільки 27.09.2023 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, то сторона обвинувачення позбавлена повноважень проводити слідчі (розшукові) дії після завершення досудового розслідування. У клопотаннях захисники не вказують, які саме обставини (з урахуванням ч. 1 ст. 91 КПК України), які можуть мати значення для досудового розслідування (враховуючи його завершення), можуть бути доведені чи спростовані у результаті проведення допиту свідків. Крім того свідки, яких просить допитати сторона захисту вже були допитані. Також зазначив, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження доказів судом сторона захисту має змогу реалізувати своє право на допит цих осіб відповідно до ст. 352 КПК України, що підтверджується копіями постанов.

Слідчим суддею враховано, що клопотання сторони захисту розглянуто детективом в порядку та строки визначені ст. 220 КПК України.

Дослідивши у судовому засіданні постанови детектива про відмову у задоволенні клопотань сторони захисту, слідчий суддя дійшов висновку, що приймаючи оскаржувані рішення, детектив виклав зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанов, мотиви прийняття та їх обґрунтування, посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України, тобто постанови відповідають вимогам пункту 2 ч. 5 ст. 110 КПК України.

Непогодження сторони захисту із формулюванням підстав для прийняття постанови не може свідчити про недотримання детективом вимог щодо наведення належних мотивів відмови та їх обґрунтування.

Водночас, перевіряючи обґрунтованість постанов детектива від 04.03.2024 та 11.03.2024, слідчий суддя оцінює не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й клопотань сторони захисту на предмет викладених у ньому вимог та їх обґрунтованості.

Зі змісту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 22.08.2023 встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється: у створенні злочинної організації з метою вчинення особливо тяжких злочинів, а також керівництві такою організацією та участі у злочинах, вчинюваних такою організацією; у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великому розмірі, вчиненому ОСОБА_5 , у складі злочинної організації, як організатором цього злочину; у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненому ОСОБА_5 , у складі злочинної організації, як організатором цього злочину; в організації вчинення членами створеної ним злочинної організації та іншими особами фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів чи володіння ними, прав на такі кошти, а так само набуття, володіння або використання цих коштів.

Так, згідно із п. 12 ч. 2 ст. 42, ч. 4 ст. 46 КПК України захисник підозрюваного має право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Одним із видів слідчих дій є допит (ст. 224 КПК України).

Відповідно до ст. 84 КПК України джерелами доказів у кримінальному провадженні є покази свідків, тобто, фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно із ч. 1 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Слідчим суддею враховано, що особи, допит яких просить провести сторона захисту, зокрема, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вже були допитані детективом, зокрема, про обставини: укладення з ПАТ АБ «Укргазбанк» договору про співпрацю, перелік наданих послуг, комунікації з представниками банку щодо виконання договору, порядок розрахунку за надані послуги; передачі коштів, отриманих від ПАТ АБ «Укргазбанк», працівникам, представникам ПАТ АБ «Укргазбанк» або третім особам. Так, зазначені свідки під час допиту надали показання, що особисто із ОСОБА_5 не знайомі, кошти, отримані у банку, третім особам не передавали. Зазначене підтверджується протоколами допиту свідків від 25.05.2021, 27.07.2021, 21.09.2021.

Враховуючи стадію кримінального провадження, а саме: відкриття стороні захисту матеріалів досудового розслідування, не залишається поза увагою слідчого судді те, що захисники мали можливість ознайомитися з протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та навести у клопотаннях вагомі підстави для проведення додаткового чи повторного допиту цих свідків.

Таким чином, звертаючись із клопотаннями про допит як свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 захисники не обґрунтували, що показання, які планується отримати внаслідок їх допиту, можуть бути використані для встановлення обставин, які досліджуються в ході досудового розслідування.

Також, слідчим суддею враховується те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, а отже прокурором визнано достатніми зібранні під час досудового розслідування докази.

Слід також звернути увагу, що кримінальне процесуальне законодавство не покладає на детектива обов`язку проводити усі слідчі (розшукові) дії, які ініціює сторона захисту, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути неможливими, недоцільними, передчасними або ж перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою (п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право отримувати від учасників кримінального провадження та інших осіб за їх згодою пояснення, які не є джерелом доказів, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 8 ст. 95 КПК України).

Разом з тим, з урахуванням принципу безпосередності дослідження доказів сторона захисту матиме змогу реалізувати своє право на допит свідків, відповідно до ст. 352 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарг належить відмовити.

Керуючись ст. 2, 7, 22, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні скарг.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1