Провадження №1-кп/523/827/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:,

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

у присутності обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000551 від 7.08.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе, Ширяївського району Одеської області, не маючого громадянства, з початковою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останні рази:

- 9.07.2013 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.185 ч. 2 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

- 4.11.2013 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.ст.125 ч.1, 289 ч.2, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. 11.01.2019 року звільнений за відбуттям строку покарання.

- 17.01.2024 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.186 ч.4 КК України до 7 років позбавлення волі.

Не маючого реєстрації, за змістом обвинувального акту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, -

Встановив:

6.08.2023 року у невстановлений час, ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним, що на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та продовженого Указами Президента України за №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р., №757/2022 від 7.11.2022р., №58/2023 від 6.02.2023р., №254 від 1.05.2023р., №451 від 26.07.2023р., затверджених Законами України №2119-ІХ від 15.03.2022р., №2212-ІХ від 21.04.2022р., №2263-ІХ від 22.05.2022р., №2500-IX від 15.08.2022р., №2738-IX від 16.11.2022р., №2915-IX від 7.02.2023р., №3057-IX від 2.05.2023р., №3275-IX від 27.07.2023р., знаходячись за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_8 у приватному будинку АДРЕСА_1 , діючи повторно навмисно, маючи корисливий намір направлений на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, скориставшись сприятливими умовами та будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з кімнати ноутбук марки «Dell» в корпусі чорного кольору серійний номер: НОМЕР_1 разом з зарядним пристроєм, належних ОСОБА_8 , після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми протиправними діями спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1600 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно, у вказаний в обвинувальному акті день - 6.08.2023 року знаходився в будинку АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_8 . Коли потерпілий пішов спати, у нього виник намір на викрадення чужого майна. Будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до кімнати, звідки забрав ноутбук, після чого покинув місце скоєння злочину, викрадене майно продав за 150 гривень, отримані кошти витратив на продукти харчування.

Вину у скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, усвідомлюючи протиправність своїх дій, що скоїв крадіжку у період дії оголошеного воєнного стану, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, висловлюючи щире каяття та не оспорюючи кваліфікацію дій. Причину вчинення кримінального правопорушення пояснив тяжким матеріальним становищем. Завданий потерпілому збиток відшкодований шляхом повернення викраденого майна, будь-яких претензій до нього не має, що підтверджується розпискою потерпілого, долученою до матеріалів судового провадження.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілого, свідків, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_6 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.185 ч.4 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчиненого повторно в умовах воєнного стану та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, суспільну небезпечність скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі за скоєння злочинів майнової спрямованості, що характеризує його як особу схильну до скоєння кримінальних правопорушень, що підтверджується спец. вимогою УІАП ГУНП в Одеській області, датованої 21.08.2023 року та долученої стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження, крім цього не працевлаштований, не має легальних джерел доходів, як вбачається відсутні стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, також суд приймає до уваги добровільне зізнання у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, усвідомлення своєї провини, його негативне ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків та матеріальних претензій, відшкодування завданого збитку, який є незначним, шляхом повернення викраденого майна, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 ч.1 п.1 КК України суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак з`ясовано, що під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме ноутбук марки «Dell» в корпусі чорного кольору серійний номер: НОМЕР_1 , який переданий потерпілому ОСОБА_8 на відповідальне зберігання під розписку.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0000551 від 7.08.2023 року до обвинувального акту прокурором не долучались, суду лише були надані характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_6 та документи щодо речових доказів.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 з урахуванням санкції ч.4 ст.185 КК України, суд, оцінюючи обставини, спосіб та мотив вчиненого кримінального правопорушення; характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, які відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав у повному обсязі, його ставлення до скоєного, враховуючи його поведінку під час судового провадження, з якої вбачається, що він в повній мірі усвідомив свою провину; відсутність легальних джерел доходів, те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, засуджений вироком Приморського районного суду міста Одеси від 17.01.2024 року за злочин майнової спрямованості, враховуючи думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі з урахуванням вимог ст.70 ч.4 КК України, відповідно яких призначається покарання за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, а саме вироку Приморського районного суду м. Одеси від 17.01.2024 року, який набрав чинності відповідно ухвали Одеського апеляційного суду від 1.05.2024 року, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину із застосуванням правил складення покарань передбачених ст.72 КК України, яке діє на час ухвалення вироку, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Водночас, суд приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_6 утримується під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор з 20.11.2023 року в рамках іншого кримінального провадження.

Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання у вигляді позбавлення волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З метою не погіршення становища обвинуваченого, суд вважає за необхідне за наслідком судового провадження зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_6 час його знаходження під вартою під час судового розгляду за цим кримінальним провадженням, а саме з моменту тимчасового залишення обвинуваченого в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси суду від 19.02.2024р., в тому числі зарахувати частково відбуте ним покарання за вироком Приморського районного суду Одеської області від 17.01.2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.70 ч.4, 72 КК України, ст.ст.100, 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, призначивши йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.70 ч.4, 72 КК України за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, визначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 13.05.2024 року, більш суворим за попереднім вироком суду, та остаточно визначити ОСОБА_6 міру покарання у виді семи років позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироку законної сили, залишити без змін - тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його тимчасового утримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», тобто з 19.02.2024 року (відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси суду від 19.02.2024р.).

Разом з цим, відповідно до ст.70 ч.4 КК України зарахувати в строк відбування призначеного остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 частково відбуте ним покарання за попереднім вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.01.2024р., а саме час його перебування під вартою у період часу з 20.11.2023 року (виходячи зі змісту вироку Приморського районного суду м. Одеси від 17.01.2024р.) по 19.02.2024р.

Речові докази - ноутбук марки «Dell» в корпусі чорного кольору серійний номер: НОМЕР_1 , який переданий потерпілому ОСОБА_8 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1