ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3091/23 Номер провадження 11-кп/814/1471/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000337 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 28 березня 2024 року,

встановила:

Цією ухвалою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, уродженцю м. Полтави, із середньою освітою, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому, останній раз 13.03.2020 вироком Київського районного суду м. Полтави за ч. 1 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільненого 27.01.2023 по відбуттю строку покарання, обвинуваченого за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125, 390-1, 126-1 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 26.05.2024 (включно) із визначенням застави в розмірі 53 680 грн.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_9 26.04.2023, близько 17 год, перебуваючи за адресою: кв. АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих відносин, умисно, спричинив ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Далі, 03.05.2023, близько 17 год, ОСОБА_9 , перебуваючи за тією ж адресою, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, наніс потерпілому ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров?я.

24.06.2023, близько 12 год. 34 хв. та 04.07.2023, близько 20 год 40 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи біля вхідних дверей кв. АДРЕСА_2 , приблизився до місяця проживання своєї матері ОСОБА_10 на відстань ближче 100 метрів, чим порушив обмежувальний припис Київського районного суду м. Полтави від 23.06.2023.

Також, ОСОБА_9 у період з 05.05.2023 по 11.06.2023, перебуваючи за адресою: кв. АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп?яніння умисно вчинив стосовно свої матері ОСОБА_10 фізичне та психологічне насильство, що призвело до її фізичних та психологічних страждань, розладів здоров?я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої.

Своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції мотивував наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень і наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, місцевий суд при застосуванні запобіжного заходу врахував особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, не має міцних соціальних зв?язків. Також суд врахував, що свідки та потерпіла у кримінальному провадженні не допитані, а ОСОБА_9 під час досудового розслідування переховувався, у зв?язку з чим був оголошений у розшук.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, обвинувачений просив її скасувати та постановити нову, якою змінити йому запобіжний захід на домашній арешт у нічний час доби, із покладенням обов?язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що прокурором не надано доказів, які підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а розмір застави, який визначено ухвалою, є занадто великим для нього.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження №0000337 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125, 390-1, 126-1 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд, проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

Суд належним чином врахував, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до 3 років позбавлення волі, обґрунтовано звернувши увагу на можливе покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому правопорушенні, так як відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Також суд взяв до уваги особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, не має міцних соціальних зв?язків, та час досудового розслідування переховувався від органу досудового розслідування, у зв?язку з чим постановою від 29.08.2023 був оголошений у розшук.

Крім того, місцевий суд обгрунтовано звернув увагу, що свідки та потерпіла у кримінальному провадженні не допитані, що не виключає ризик незаконно впливати на них ОСОБА_9 .

Також, відповідно до роз`яснень ВС №1/0/2-22 від 03 березня 2022 року, як відповідний ризик колегією суддів враховано запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, місцевий суд врахував, що раніше щодо ОСОБА_9 ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 31.08.2023 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 53 680 грн., із покладенням відповідних обов?язків, який було продовжено ухвалами суду, врахував сімейний і майновий стан обвинуваченого та відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, та правильно вирішив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із раніше визначеним розміром застави, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними, оскільки судом було належним чином перевірено наявні матеріали, а наведені обвинуваченим доводи, не можуть бути безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 28 березня 2024 року, щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4