ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7267/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/128/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000536,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою було задоволено клопотання сторони обвинувачення і застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 травня 2024 року включно. Одночасно слідчий суддя визначив ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в сумі 242240 грн. У випадку внесення застави на ОСОБА_7 покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Задовольняючи клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя виходив з того, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні в сукупності вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, а також на відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який забезпечить на даному етапі досудового розслідування належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти наявним ризикам, що передбачені ст.177 КПК України.

В апеляційних скаргах:

підозрюваний ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивує тим, що повний текст ухвали було проголошено лише 12.04.2024 року.

Також, просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави до 61000 гривень або застосувати особисте зобов`язання.

Крім того, просить дослідити докази щодо реальних підстав відводу слідчого судді ОСОБА_1 та визнати відмову у задоволенні відводу судді ОСОБА_1 необґрунтованою.

Стверджує, що до клопотання старшого слідчого ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу було долучено фальшиві та підтасовані документи, зокрема копії витягів з ЄРДР, в яких всупереч ч.5 ст.214 КПК України, ігноруючи вимоги Положення про ЄРДР не було вказано всіх належних відомостей, а також не долучено його зауваження до протоколу обшуку від 28.12.2023 року, в ході якого було вилучено ноутбук, чорного кольору, марки "Back On TOP" із серійним номером N1NRKD023408038 , в сейф пакеті "КІК 7106598".

Також наголошує, що до клопотання слідчого долучено висновок експерта від 23.01.2024 року, однак експерту було надано іншу упаковку з іншим вмістом - сейф пакет за номером НОМЕР_2 , в якому знаходився ноутбук чорно-червоного, а не чорного кольору та іншої марки "ASUS", а не "Back On TOP" із іншим серійним номером N1NRKD025408038.

Вважає, що додані до клопотання матеріали жодним чином не вказують на його причетність до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, оскільки не долученого жодного належного та допустимого доказу чи документа про його змову з групою осіб і надання дозволів на виїзд 74 осіб через державний кордон України як водіїв шляхом внесення відповідних даних в систему Шлях.

Вважає, що слідчий суддя не пересвідчився у правдивості клопотання про застосування запобіжного заходу щодо відсутності реальних фактів та інформації про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, порушуючи вимоги ч.2 ст.372 КПК України в мотивувальній частині ухвали зазначив хибне переконання про те, що згідно доданих до клопотання матеріалів ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України.

Також вважає безпідставними викладені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді висновки про те, що:

- ноутбук було вилучено в ході обшуку за місцем його проживання не відповідає дійсності, оскільки він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а обшук проводився в приміщенні будинковолодіння АДРЕСА_2 . При цьому в ході обшуку вилучався ноутбук чорного кольору, марки "Back On TOP" із серійним номером N1NRKD023408038 в сейф пакет "КІК 7106598"; і обґрунтовані зауваження про те, що не був присутнім під час вказаного обшуку і виявленню ноутбуку, який вилучено та упаковано і чи цей ноутбук його;

- для експертного висновку від 23.01.2024 року досліджувався саме той ноутбук, який було вилучено під час обшуку;

- виявлені експертом 74 папки із файлами, вказують на його причетність до вказаного злочину, повідомленого у підозрі;

- на ноутбуку наявне програмне забезпечення для внесення змін у файли, хоча воно є стандартною програмою для кожного комп`ютера;

- протокол огляду оптичного диску від 15.03.2024 року, копії наказів Тернопільської ОВА і протокол за результатами проведеної негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних мереж від 06.10.2023 року, протокол огляду предметів від 06.03.2024 року, а також протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - вказують на його причетність до вказаного злочину, що не відповідає дійсності.

Зазначає, що він перебуває на службі в ЗСУ у в/ч НОМЕР_3 , втікати не збирається, бо за самовільне залишення військової частини передбачена тяжка кримінальна відповідальність, має постійне місце проживання.

Щодо розміру застави, визначеної судом, то вважає її неспівмірною, оскільки вона перевищує наявне в нього майно та у 11 разів його місячний дохід.

Вважає, що судом першої інстанції не було враховано відповідну практику ЄСПЛ.

захисник ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивує тим, що повний текст ухвали було проголошено лише 12.04.2024 року.

Також просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2024 року та відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважає, що старший слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 звернувся до суду із необгрунтованим та невмотивованим клопотанням про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, ввівши в оману як сторону захисту так і суд щодо реальних та фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення, а також про наявність обґрунтованої підозри та ризиків.

Стверджує, що подане клопотання і додані до нього матеріали зовсім не вказують на причетність ОСОБА_7 до злочину повідомленого у підозрі, а ризики, які наведені у клопотанні слідчого, є надуманими та не доводяться належними та достатніми доказами.

Застосовану у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб заставу вважає завідомо непомірною для ОСОБА_7 .

Також вказує на те, що ОСОБА_7 перебуває на службі в ЗСУ у в/ч НОМЕР_3 , втікати не збирається, бо за самовільне залишення військової частини передбачена тяжка кримінальна відповідальність, має постійне місце проживання.

Вважає, що судом першої інстанції не було враховано відповідну практику ЄСПЛ.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного та доводи його захисника, які підтримали вимоги своїх апеляційних скарг з викладених у них мотивів, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просив залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Наведені в апеляційних скаргах обставини пропуску строку на апеляційне оскарження підтверджуються наявними у справі матеріалами, а тому причини пропуску цього строку слід визнати поважними і на підставі ст.117 КПК України пропущений строк поновити.

Щодо суті апеляційних скарг, то перевіркою матеріалів провадження в ході апеляційного розгляду встановлено, що задовольняючи клопотання старшого слідчого про застосування цього запобіжного заходу слідчий суддя, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, мотивувавши своє рішення наявністю зазначених в клопотанні ризиків, обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та прийшов до обґрунтованого висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження№0000536 ОСОБА_7 29 березня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого щодо кількох осіб, повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні вказаного злочину за таких обставин: у період з 11.07.2022р. по 26.01.2023р. ОСОБА_7 , який є депутатом Іванівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області VIII скликання, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб із невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами Тернопільської обласної військової адміністрації забезпечив одержання у зазначеній військовій адміністрації дозволів на виїзд 74 осіб через державний кордон України в якості водіїв, що здійснюватимуть перевезення медичних та гуманітарних вантажів для потреб Збройних Сил України, а саме для військової частини НОМЕР_3 , без реального залучення цих осіб до такої діяльності та їх повернення у визначений строк на територію України, а також внесення відповідних даних до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (системи Шлях). При цьому, ОСОБА_7 з метою одержання відповідних рішень про виїзд за межі України та включення осіб до системи Шлях, систематично вносив зміни в попередньо створені листи-обґрунтування та звернення за підписом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 щодо анкетних даних осіб, яких мав намір незаконно переправити через державний кордон України. Так, на протязі вказаного періоду ОСОБА_7 вніс зміни в листи-обґрунтування щодо ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_26 , ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_30 , ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_31 , ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_32 , ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_33 , ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_34 , ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_35 , ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_36 , ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_37 , ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_38 , ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_39 , ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_40 , ОСОБА_55 , ІНФОРМАЦІЯ_41 , ОСОБА_56 , ІНФОРМАЦІЯ_42 , ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_43 , ОСОБА_58 , ІНФОРМАЦІЯ_44 , ОСОБА_59 , ІНФОРМАЦІЯ_45 , ОСОБА_60 , ІНФОРМАЦІЯ_46 , ОСОБА_61 , ІНФОРМАЦІЯ_47 , ОСОБА_62 , ІНФОРМАЦІЯ_48 , ОСОБА_63 , ІНФОРМАЦІЯ_49 , ОСОБА_64 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ІНФОРМАЦІЯ_50 , ОСОБА_67 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_68 , ІНФОРМАЦІЯ_51 , ОСОБА_69 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_70 ІНФОРМАЦІЯ_52 , ОСОБА_71 , ІНФОРМАЦІЯ_53 , ОСОБА_72 , ІНФОРМАЦІЯ_54 , ОСОБА_73 , ІНФОРМАЦІЯ_55 , ОСОБА_74 , ІНФОРМАЦІЯ_56 , ОСОБА_75 , ІНФОРМАЦІЯ_57 , ОСОБА_76 , ІНФОРМАЦІЯ_58 , ОСОБА_77 , ІНФОРМАЦІЯ_59 , ОСОБА_78 , ІНФОРМАЦІЯ_60 , ОСОБА_79 , ІНФОРМАЦІЯ_61 , ОСОБА_80 , ІНФОРМАЦІЯ_62 , ОСОБА_81 , ІНФОРМАЦІЯ_63 , ОСОБА_82 , ІНФОРМАЦІЯ_64 , ОСОБА_83 , ІНФОРМАЦІЯ_65 , ОСОБА_84 , ІНФОРМАЦІЯ_66 , ОСОБА_85 , ІНФОРМАЦІЯ_67 , ОСОБА_86 , ІНФОРМАЦІЯ_68 .

Згідно оскарженої ухвали, слідчий суддя визнав установленим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, за вказаних у підозрі обставин.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри є правильними, оскільки вони підтверджуються зібраними на цей час досудовим розслідуванням доказами, а саме даними:

письмової інформації Західного регіонального управління Держприкордонслужби від 18.03.2024р. №2121 на територію України не повернулись 86 чоловіків, які були внесені в інформаційну систему "Шлях" Тернопільською ОВА за зверненням в/чНОМЕР_3 і виїхали за межі України у період з 11.07.2022р. по 26.01.2023р. Зі змісту цієї письмової інформації видно, що у зазначеному списку є особи, які вказані у пред`явленій ОСОБА_7 29 березня 2024 року підозрі;

протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , який вказав зокрема на те, що на копіях листів-обгрунтувань, які надходили на офіційну електронну адресу Тернопільської обласної військової адміністрації стосовно надання певним особам дозволу на перетин державного кордону України для перевезення гуманітарної допомоги поряд з написом т.в.о. командира в/ч НОМЕР_3 підполковник ОСОБА_87 підпис не його, а печатка цієї військової частини з індексом "ІІ" не могла бути проставлена після 19-20 серпня 2022 року, так з того часу була вивезена в район виконання завдань;

протоколу від 07.03.2024р. допиту свідка ОСОБА_10 , яка підтвердила зокрема те, що саме ОСОБА_7 надсилав їй листи-обгрунтування відносно осіб, яким військова адміністрація надавала дозвіл на перетин державного кордону по системі "Шлях" і протоколу від 06.03.2024р. огляду предмету - мобільного телефону свідка ОСОБА_10 , на якому зберігались відомості про переписку з приводу оформлення відомостей для перетину кордону з абонентом " ОСОБА_88 ІНФОРМАЦІЯ_71" за номером телефону, яким користувався ОСОБА_7 .

Наведені обставини підтверджують, що від військової частини ІНФОРМАЦІЯ_69 надавались листи-обґрунтування щодо надання дозволу на перетин державного кордону тим особам, які в подальшому дійсно виїхали за межі України і не повернулися. Наведені відомості в сукупності з показаннями свідка ОСОБА_11 про підроблення його підписів на листах військової частини та показаннями свідка ОСОБА_10 , які узгоджуються з об`єктивними даними вмісту її мобільного телефону, підтверджують, що саме підозрюваний ОСОБА_7 може бути причетним до незаконного оформлення дозволів для виїзду військовозобов`язаних за межі України через систему Шлях, що на думку колегії суддів дає підстави вважати пред`явлену підозру обґрунтованою.

Крім того, наведені обставини в окремих частинах узгоджуються з іншими доданими до клопотання слідчого доказами, а саме даними протоколу обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 в ході якого вилучено ноутбук із серійним номером N1NRKD023408038 ; висновку експерта за результатами проведення комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/120-24/435-КТ від 23.01.2024р., відповідно до якого на комп`ютері із серійним номером N1NRKD025408038 , знайдено 74 папки із файлами, в тому числі листами-обґрунтуваннями та зверненнями від т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 в ІНФОРМАЦІЯ_70 ; протоколу огляду оптичного диску від 15.03.2024р., який є додатком до висновку комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/120-24/435-КТ від 23.01.2024р. і містить файли із листами-обґрунтуваннями та зверненнями, які були відредаговані у період часу із червня 2022 по січень 2023 року; копіями наказів Тернопільської ОВА про внесення відомостей про осіб в ЄКІС «Шлях».

Отже, при вирішенні питання щодо вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що надані стороною обвинувачення докази в сукупності дають достатні підстави вважати, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому пред`явлена підозра є обґрунтованою.

Доводи апеляційних скарг щодо недостатності вказаних доказів для висновку про вчинення ОСОБА_7 злочину та наявність у зафіксованих ними обставинах окремих неузгодженостей і суперечностей не є підставою для скасування оскарженої ухвали слідчого судді, оскільки стосуються оцінки доказів з точки зору їх достовірності та достатності для визнання особи винуватою у вчиненні злочину, тобто тих питань які має вирішувати не слідчий суддя, а суд при розгляді кримінального провадження по суті обвинувачення.

Доводи сторони захисту те, що підозрюваному і слідчому судді на його вимогу повторно було надано прошиті копії матеріалів провадження, в яких вказано різну кількість аркушів, на думку апеляційного суду не є підставою вважати оскаржену ухвалу незаконною, оскільки такі доводи носять формальний характер і в цій частині не містять вказівки на конкретні обставини, які мають значення для перевірки підстав для застосування запобіжного заходу.

Аналізуючи доводи сторони захисту про відсутність ризиків, визначених ст.177 КПК України, колегія суддів також приходить до переконання про необґрунтованість таких доводів.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді і звертає увагу на те, що в зазначеному кримінальному провадженні існує доведений стороною обвинувачення ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, оскільки суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також апеляційний суд погоджується з висновком, що стороною обвинувачення доведено існування в зазначеному кримінальному провадженні ризику незаконного впливу на свідків, оскільки на даний час досудовим розслідуванням не встановлено усіх свідків та причетних до вчинення даного злочину. Окрім цього, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_7 , а відтак він як особисто, так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан досудового розслідування, судового розгляду та його результати.

Щодо існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя правильно взяв до уваги, що 02.02.2024 року в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального іншого правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України.

З урахуванням конкретних обставин інкримінованого ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення та даних про його особу в сукупності з наявними ризиками, що передбачені ст.177 КПК, слідчий суддя станом на час розгляду клопотання сторони обвинувачення прийшов до правильного висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя на даному етапі досудового розслідування обґрунтовано застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Викладені в оскарженій ухвалі висновки слідчого судді належним чином мотивовані, наведені обґрунтовані підстави для застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, вимоги апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_7 , який заперечує доведеність передбачених ст.177 КПК України ризиків та одночасно просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід є суперечливими оскільки за змістом ст.194 КПК України будь-який запобіжний захід може бути застосований лише за наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із наведених ризиків.

Тому, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави для скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

На переконання колегії суддів, в даному випадку рішення слідчого судді не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, на яку посилаються в своїх апеляційних скаргах підозрюваний та його захисник.

Крім того, слідчий суддя одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яку як встановлено в ході апеляційного розгляду було внесено і на даний час підозрюваний звільнений з під варти.

При цьому, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали слідчий суддя врахував як наявні відомості щодо особи підозрюваного, так і характеру інкримінованого йому правопорушення та визначив розмір застави в максимальному розмірі, встановленому п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованого підозрюваному злочину, а саме значну кількість епізодів організації незаконного перетину державного кордону, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру застави, як про це просить сторона захисту.

Наведені в апеляційних скаргах твердження про те, що такий розмір застави є непомірним спростовуються тим, що станом на час апеляційного розгляду заставу було внесено у визначеному слідчим суддею розмірі. Доводи підозрюваного про отримання коштів на заставу у банківський кредит чи позику від інших осіб нічим не підтверджені.

Доводи сторони захисту про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з тим, що на думку підозрюваного слідчий суддя ОСОБА_1 підлягав відводу, не можуть бути підставою для скасування оскарженої ухвали, оскільки як видно зі змісту апеляційної скарги підозрюваного і журналів судових засідань від 08 квітня 2024 року такий відвід був розглянутий у встановленому законом порядку і в його задоволенні було відмовлено.

Доводи підозрюваного, що перед початком вирішення питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя всупереч роз`ясненням Ради суддів України не з`ясував думку сторін щодо можливості проведення судового розгляду під час повітряної тривоги, не є підставою скасування оскарженої ухвали, оскільки не визначені такими кримінальним процесуальним законом. Крім того, як видно з матеріалів провадження ні підозрюваний, ні його захисник не заявляли клопотань про відкладення судового засідання з наведених причин.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що викладені в апеляційних скаргах доводи про незаконність застосованих відносно ОСОБА_7 запобіжних заходів є необґрунтованими, а тому підстави для скасування ухвали слідчого відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Поновити підозрюваному ОСОБА_7 та його адвокату ОСОБА_8 строк апеляційного оскарження.

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2024 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді