Справа № 750/5508/24
Провадження № 1-кс/750/1882/24
У Х В А Л А

20 квітня 2024 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в місті Чернігові клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000443 від 17.04.2024 відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карповецьке, Городнянського району Чернігівської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, мотивуючи тим, що Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 659-ОС від 12.12.2022 старшого солдата ОСОБА_5 до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та на всі види забезпечення.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 245-ОС від 20.02.2024 старшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії мінометника першої групи мінометів відділення вогневої ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем дислокації АДРЕСА_2 .

17.04.2024 близько 07 год. 30 хв. у місці тимчасової дислокації другого відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування (з м.д. н.п. Мена) ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , проведено загальне шикування особового складу другого відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування (з м.д. н.п. Мена) ІНФОРМАЦІЯ_2 під час якого начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_7 до особового складу вказаного підрозділу, в тому числі до й до старшого солдата ОСОБА_5 було доведено вимоги бойового наказу Голови Державної прикордонної служби України № 81/гриф від 12.04.2024, щодо здійснення військовослужбовцями прикордонної комендатури швидкого реагування (з м.д. н.п. Мена) ІНФОРМАЦІЯ_2 , в тому числі ОСОБА_5 маршу з АДРЕСА_4 у складі колони в період з 17.04.2024 до 21.04.24 зі штатним озброєнням та засобами індивідуального захисту до району виконання бойових та спеціальних завдань в Донецькій області, перейти в оперативне підпорядкування ОТУ «Донецьк» з підпорядкуванням начальнику 3-го прикордонного загону імені Героя України полковника ОСОБА_8 з завданням ведення бойових дій та у разі ведення противником штурмових дій надати йому максимального ураження з використанням наявного озброєння для знищення живої сили противника і техніки.

В свою чергу, 17.04.2024 близько 07 год. 30 хв. головний сержант ОСОБА_9 , являючись військовослужбовцем, будучи зобов`язаним виконувати накази командира, перебуваючи у місці тимчасової дислокації другого відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування (з м.д. н.п. Мена) ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи спільно з іншими військовослужбовцями прикордонної комендатури швидкого реагування (з м.д. н.п. Мена) ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , діючи з прямим умислом, розуміючи зміст наказу, з мотивів небажання виконувати наказ начальника, в умовах воєнного стану, вчинив дії спрямовані на підрив установленого в Державній прикордонній службі України порядку підлеглості і принципу єдиноначальності, відкрито відмовився виконати бойовий наказ Голови Державної прикордонної служби України № 81/гриф від 12.04.2024, а саме здійснити марш з АДРЕСА_4 у складі колони в період з 17.04.2024 до 21.04.24 зі штатним озброєнням та засобами індивідуального захисту до району виконання бойових та спеціальних завдань в Донецькій області, перейти в оперативне підпорядкування ОТУ «Донецьк» з підпорядкуванням начальнику 3-го прикордонного загону імені Героя України полковника ОСОБА_8 з завданням ведення бойових дій та у разі ведення противником штурмових дій надати йому максимального ураження з використанням наявного озброєння для знищення живої сили противника і техніки, та не вибув у складі колони для здійснення указаного маршу.

ОСОБА_5 , 19.04.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

А необхідність застосування саме такого запобіжного заходу слідчий мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання.

Також, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, використовуючи свій статус військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які можуть бути допитані як свідки, зокрема військовослужбовців зазначеної військової частини, шляхом безперешкодного контактування з ними у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ризик перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, може виразитися у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема, як цивільних осіб так і осіб з числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань на наявність вигаданих у нього обставин, а також інших висунутих ним у подальшому версій.

Більш того, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується запобіжний захід виключно тримання під вартою.

З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаною особою тяжкого злочину під час дії воєнного стану, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати домашній арешт.

Заслухавши доводи всіх учасників судового засідання та дослідивши матеріли кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що, маючи на меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з врахуванням наявності обґрунтованої підозри, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, є достатні підстави для задоволення клопотання та застосування запропонованого запобіжного заходу.

Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а й усіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, але, аналіз матеріалів, наданих суду сторонами процесу, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, у відповідності до мотивації, викладеної вище.

Відповідна позиція міститься і в практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки право підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства рішення № 11036/03 від 18.03.2008 у справі «Ладен проти Польщі» (Laden v. Poland).

Також Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Крім того, у рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, вчиненого в період дії воєнного стану, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 194, 197, 205, 309 КПК України,-

у х в а л и в :

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали встановити до 14 червня 2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1