Справа №639/1063/24
Провадження №1-кп/639/251/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 16 січня 2024 року за №0000050 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 06 березня 2018 р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст.. 75 КК України строком на 1 рік; 10 квітня 2018 р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, з 24 квітня 2020 р. відбував покарання в місцях позбавлення волі та звільнився 24 квітня 2023 р. по відбуттю строку покарання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , вчинив злочин проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні. Так, ОСОБА_4 , 21.12.2023 близько 21:30, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходився біля 15 платформи, що знаходиться біля станції метро «Холодна гора» за адресою: АДРЕСА_2 . Саме в той час ОСОБА_4 на зупинці громадського транспорту, а саме на лавці, помітив у громадянина ОСОБА_5 мобільний телефон марки «iPhoneXs», з об`ємом пам`яті 64 Gb, вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 300/24 від 17.01.2024, складає 15729 гривень 56 копійок, власником якого є ОСОБА_5 , та, достовірно знаючи, що телефон йому не належить, реалізовуючи свій злочинний умисел, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що ОСОБА_5 заснув та за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб не спостерігав, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, введеного на території України, непомітно для оточуючих, викрав вказаний мобільний телефон з кишені ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, належним ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд. В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 15729 гривень 56 копійок, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 300/24 від 17.01.2024.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині, визнав повністю, пояснив суду, що скоїв його саме так як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію своїх дій, а також наслідки не оспорює.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої ним до суду заяви просив розглядати справу без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції останнього, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують його особу.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєних правопорушень, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

В ході досудового слідства та судового розгляду відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався. До набрання вироком суду законної сили суд вважає необхідним обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

До набрання вироком суду законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та утримувати його протягом вказаного періоду в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 14.05.2024.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведені у кримінальному провадженні судові експертизи у розмірі 260 грн.

Речові докази, а саме: DVD-R диск із записами з камери відео-спостереження від 22.12.2023 та CD-R диск із відеозаписом з проведенням слідчого експерименту залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1