Номер провадження № 1-кп/756/411/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі суду присяжних:

головуючого в судді присяжних ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 8 Оболонського районного суду міста Києва клопотання прокурора поданого в рамках судового провадження про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченому у вчинені злочинів, передбачених пунктами 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадження, яке здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 31 КПК України за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних.

1.2. Прокурором до суду подано клопотання відповідно до ст. 331 КПК України про продовження запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , оскільки, на думку прокурора, наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що обраний запобіжний захід закінчується 14.03.2024. На думку прокурора, наразі продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість того, що ОСОБА_4 , у випадку не продовження застосування запобіжного заходу, буде переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, учинити інше кримінальне правопорушення.

Указані ризики, на думку прокурора, обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, один з яких посягає на життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю, за вказані кримінальні правопорушення, передбачено покарання у виді позбавлення волі, що свідчить про те, що з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів у разі доведення його винуватості в суді, останній може вчинити дії щодо ухилення від суду.

Крім того, на думку прокурора, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, місця проживання яких відомі обвинуваченому, а тому шляхом вмовлянь, прохань, пропонування винагороди або насильницьких методів може впливати з метою відмови від раніше наданих показів, їх зміни чи дачі завідомо неправдивих показань. Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні насильницьких дій, а саме в умисному вбивстві та вчиненні розбійного нападу, а тому на думку сторони обвинувачення за своїми морально-психологічними якостями здатний на спричинення морального чи фізичного тиску. Також, стало відомо, що ОСОБА_4 намагається з`ясувати інформацію щодо свідка до якого застосовано заходи безпеки.

Прокурор також уважає, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності, що свідчить про схильність до вчинення злочинів.

2.2. Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки ризики відсутні, підозра не обґрунтована, а клопотання подане в порушення вимог ст. 199 КПК України.

2.3. Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав надані заперечення захисником.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочинів, передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України. Дані злочини відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких.

При цьому судом ОСОБА_4 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

3.2. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

За правилами ст. 199 КПК України клопотання про продовження запобіжного заходу необхідно розглянути до закінчення строку дії попередньої ухвали.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо суд застосовує відповідний запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, то зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків.

3.3. Аналізуючи положення ст. 194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що суд не надає оцінку наявності обґрунтованої підозри під час вирішення питання продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження. Бо передбачає оцінку доказів, яка може бути надана судом лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії судового розгляду суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це кримінальне правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Тим більше, головуючий суддя, який одноособово діє як суд при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу в складі суду присяжних, не може надати оцінку доказам, які має повноваження в даній справі надати лише суд присяжних.

Слід зауважити, що суд перебуває на стадії дослідження доказів, які надаються стороною захисту, тож надання окремої оцінки доказам сторони обвинувачення наразі не є неможливим.

Отже, суд, на підставі розумної оцінки, уважає причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для вирішення питання щодо подальшого застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.

3.4. Даючи оцінку доводам, які наведені стороною обвинувачення та захисту, суд погоджується з існуванням ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та їх незмінності, зокрема можливості ОСОБА_4 переховуватися від суду, учинити інший злочин, а також можливість впливу на свідків, як і з вказаними прокурором у судовому засіданні підставами їх існування. Наведенні стороною захисту факти, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки не зменшує встановлених ризиків.

Суд зауважує, що хоча потерпіла та свідки вже були допитані, однак це не позбавляє сторони поставити питання про додатковий допит вказаних осіб після дослідження інших видів доказів.

Також, суд не бере до уваги посилання прокурора на тяжкість покарання як окрему підставу існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Оскільки тяжкість покарання оцінюється судом разом з іншими обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України. Крім того, неможливість обґрунтування існування ризику переховування лише тяжкістю покарання, було предметом оцінки Європейського суду з прав людини, зокрема в таких рішеннях як «Тимошенко проти України» та «Луценко проти України».

3.5. Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , на думку суду прокурором не було доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, оскільки обвинувачений офіційно працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки. Окрім цього, за весь період перебування ОСОБА_4 на домашньому арешті, жодних відомостей до суду не надано про те, що останній порушує умови виконання вказаного запобіжного заходу, що свідчить про сумлінну поведінку та виконання поскладених судом та відповідно до ст. 42 КПК України обов`язків.

Між цим, суд зауважує, що раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 дорівнює комендантській годині. А отже, суд дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього обов`язків, які покладались разом із запобіжним заходом в вигляді домашнього арешту.

3.6. На думку суду, саме запобіжний захід - особисте зобов`язання, буде відповідати завданням кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу та особистості обвинуваченого, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.

3.7. Судом, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при прийнятті такого рішення, було також вивчено відомості, що характеризують особистість обвинуваченого, які наведені прокурором у клопотанні, а також стороною захисту, як і тяжкість покарання, яке може бути застосованим до обвинуваченого. На думку суду, саме наведений запобіжний захід буде достатнім та дієвим, та із зобов`язання прибувати до суду за першою вимогою у межах кримінального провадження, та покласти обов`язки передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 (шістдесят) днів, повідомляти суд, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші документи, що дають право на в`їзд в Україну, утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками в межах наведеного кримінального провадження.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 181, 194, 199, 331, 350, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , кожного дня з 00:00 год. до 05:00 год. наступного дня, на особисте зобов`язання, зобов`язав прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме:

- повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою у межах вказаного судового провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню, а в частині покладених обов`язків діє два місяці, зокрема останнім днем її дії є 12.05.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути включені в апеляційну скаргу на рішення, яке буде прийнятим за наслідком розгляд справи по суті.

Ухвала постановлена головуючим суддею та проголошена ним одноособово відповідно до вимог абзацу 3 ч. 3 ст. 331 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1