Провадження № 1-кп/537/170/2024
Справа № 537/1570/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2024 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за №0001285 від 27.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого ВОХР на посаді охоронця, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, інвалідом, депутатом не являється, учасник бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 193 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вчинив кримінальний проступок за наступних обставин:

У невстановлений період часу ОСОБА_4 перебуваючи на невстановленій в ході досудового розслідування земельній ділянці, протиправно, за допомогою металошукача, за відсутності відповідного дозволу, проводив земляні пошуково-археологічні роботи, під час яких віднайшов скарби у вигляді: комплекс скіфського воїна який складається з семи металевих предметів; металевий предмет - наконечник від спису; металевий предмет із заліза - сокира; металевий предмет із заліза - сокира; сімнадцять фрагментів гребінця; металевий фрагмент фібули; десять наконечників стріл; сорок дев`ять металевих фрагментів фібула; фрагменти каменю; чотири металевих наконечника від спису; металевий предмет фібула (велика); двадцять один металевих хрестиків; сорок вісім фрагментів посуду; сім глиняних виробів (глечиків); два фрагменти глиняних виробів; фрагменти глечика з глини.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» усі пам`ятки археології, у тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані із ними рухомі предмети, є державною власністю. Такі рухомі предмети підлягають віднесенню до державної частини Музейного фонду України, обліку та збереженню у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону археологічної спадщини» знахідки, одержані в результаті археологічних досліджень (нерухомі та рухомі предмети, які були пов`язані з об`єктом археологічної спадщини і виявлені під час археологічних досліджень), є державною власністю.

Частинами 1 та 2 статті 36 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що у разі виявлення знахідки археологічного або історичного характеру під час проведення будь-яких земляних робіт, виконавець робіт зобов`язаний зупинити їх подальше ведення і протягом однієї доби повідомити про це відповідний орган охорони культурної спадщини, на території якого проводяться земляні роботи. Земляні роботи можуть бути відновлені лише згідно з письмовим дозволом відповідного органу охорони культурної спадщини після завершення археологічних досліджень відповідної території.

Діючи всупереч вимогам ч.2 ст.17, ч.1 та ч.2 ст. 36 Закону України «Про охорону культурної спадщини», ч. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону археологічної спадщини» ОСОБА_4 розуміючи, що знайдений ним під час проведення протиправних земляних пошуково-археологічних робіт скарб а саме: комплекс скіфського воїна який складається з семи металевих предметів; металевий предмет - наконечник від спису; металевий предмет із заліза - сокира; металевий предмет із заліза - сокира; сімнадцять фрагментів гребінця; металевий фрагмент фібули; десять наконечників стріл; сорок дев`ять металевих фрагментів фібула; фрагменти каменю; чотири металевих наконечника від спису; металевий предмет фібула (велика); двадцять один металевих хрестиків; сорок вісім фрагментів посуду; сім глиняних виробів (глечиків); два фрагменти глиняних виробів; фрагменти глечика з глини - є пам`яткою археології і державною власністю, а також має культурну цінність, діючи умисно, з корисливих мотивів, своїх протиправних дій не зупинив і відповідний орган охорони культурної спадщини не повідомив, та приховавши свою знахідку для того, щоб не передавати знайдений ним скарб до Музейного фонду України, перевіз його до свого помешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , привласнивши його.

Надалі, ОСОБА_4 , використовуючи персональний комп`ютер, зареєструвавшись в мережі Інтернет, на сайті он-лайн оголошень « ІНФОРМАЦІЯ_2 », під нікнеймом « ОСОБА_6 » мобільний телефон НОМЕР_1 , розмістив фотографії знайденого ним скарбу, визначивши його як «Комплекс скифского воина» з описом « Оригинальный комплекс скифского воина, все предметы были найдены практически вместе. На одном квадратном метре. (видать время их чуток растянуло)», вказавши суму за продаж в розмірі 5750 гривень; « Топор Киевской Руси » з описом « Топор Киевской Руси , в хорошем состоянии, просто поміт водой, ни чем не чистился, не кислотился» вказавши суму за продаж в розмірі 2800 гривень; « Топор Пеньковская (антская) культура» з описом «Топор состояние хороше, Пеньковская (антская) культура - славянская раннесредневековая археологическая культура V - начала VIII веков» вказавши суму за продаж в розмірі 3000 гривень, але продати знайдений скарб ОСОБА_4 не зміг, оскільки він був вилучений прокурором в ході проведення санкціонованого судом обшуку 17.01.2024.

Відповідно до висновку від 14.03.2024 знайдені ОСОБА_4 вироби є:

Два наконечники стріл трилопатеві з трикутною бойовою голівкою та прихованою втулкою, кінці лопатей зрізані під прямим кутом на одному рівні з основою втулки, матеріал: сплав міді, розмір: довжина - 22,5 мм, 18 мм, ширина основи бойової голівки - 8,5 мм, 7,5 мм., за класифікацією ОСОБА_10 належать до відділу ІІ, типу 8 скіфських бронзових наконечників стріл. Датування: кінець 6 - 5 ст. до н. е.;

Один наконечник стріли трилопатевий із склепінчастою бойовою голівкою та ледь виступаючою втулкою, кінці лопатей зрізані під гострим кутом, утворюючи шипи. У нижній частині виробничий брак у вигляді видовженого отвору в середній частині бойової голівки, матеріал: сплав міді, розмір: довжина - 27,3 мм, ширина основи бойової голівки - 8 мм., за класифікацією ОСОБА_10 належать до відділу ІІ, типу 8 скіфських бронзових наконечників стріл. Датування: кінець 6 - 5 ст. до н. е.;

Один наконечник стріли тригранний з пірамідальною бойовою голівкою. Кінці граней опущені донизу, утворюючи шипи, матеріал: сплав міді, розмір: довжина - 21 мм, ширина основи бойової голівки - 7,2 мм, за класифікацією ОСОБА_10 належать до відділу ІІІ, типу 9 скіфських бронзових наконечників стріл. Датування: друга половина 5 - 4 ст. до н. е.;

Вудила з двопетельчастими ланками. У зовнішні петлі вставлені рухомі кільця та дводирчасті псалії у вигляді стрижня з вісімкоподібним розширенням у середній частині. Кінці псаліїв завершуються пласкими голівками матеріал: залізо, розмір: довжина загальна - 212 мм, довжина псаліїв - 128 мм, 133 мм., за класифікацією ОСОБА_11 належать до типу двопетельчастих вудил із стрижневими дводирчастими псаліями. Такі вудила характерні для кінського спорядження скіфської культури та пам`яток скіфського культурного кола українського Лісостепу. Датування: 5 - 4 ст. до н. е.;

Пряжка у вигляді масивного кільця з грибоподібним виступом та парою округлих опуклин, матеріал: сплав міді, розмір: діаметр max. - 50 мм, товщина кільця - 5х5 мм., за класифікацією ОСОБА_11 належить до типу пряжок округлої форми з грибоподібною та двома круглими опуклинами. Такі пряжки є елементом кінського спорядження скіфської культури та пам`яток скіфського культурного кола українського Лісостепу. Датування: Друга чверть 5 - 4 ст. до н. е.;

Шило з чотиригранною робочою частиною та прямокутним в перерізі черешком, матеріал: залізо, розмір: довжина - 53,5 мм, товщина робочої частини max. - 4,8х4,5 мм, товщина черешка max. - 3х3 мм., аналогічні шила характерні для старожитностей скіфської культури та пам`яток скіфського культурного кола українського Лісостепу. Датування: друга половина 7 - 4 ст. до н. е.;

Наконечник списа, листоподібним пера (леза). Максимальне розширення пера ближче до втулки. Розріз пера ромбічний. Втулка 8-гранна, у втулці цвях для кріплення до ратища, матеріал: залізо, Розмір: 28,2 см., належить до типів наконечників списів пізнього римського часу з гранчастими втулками. Датування: 4 ст. Поширення на територіях, яку займали германські племена - Північна Європа (Скандинавія), лісостеп України, окремі знахідки відомі також у кремаціях могильників Криму;

Сокира провушна з вузьким лезом та щокавицями на обуху, матеріал: залізо, розмір: довжина - 19,6 см., тип 3 по ОСОБА_12 . Датування: 11-12 ст. Давньоруська бойова сокира;

Сокира провушна з вузьким лезом, матеріал: залізо, розмір: довжина - 18,4 см., робоча сокира. Датування 12-13 ст.;

Гребінець тришаровий (фрагменти), матеріал: оленячий ріг, мідний сплав, розмір: не визначався, тип 3 гребінців за ОСОБА_13 . Черняхівська культура. Датування: 350-420/430 рр.;

Гребінець тришаровий (2 фрагменти), матеріал: оленячий ріг, розмір: довжина ? 3,5 см., черняхівська культура. Датування: Друга половина 4 - початок 5 ст.;

Гребінець тришаровий (1 фрагмент), матеріал: оленячий ріг, мідний сплав, розмір: довжина ? 3,3 см., черняхівська культура. Датування: Друга половина 4 - початок 5 ст.;

Фібула двочленна підв`язна прогнута з фасетованою спинкою, матеріал: мідний сплав, розмір: 65,5 мм., тип Б2 за ОСОБА_65 Черняхівська культура. Датування: 330-380 рр.;

Два наконечники стріл черешкові з трилопатевою асиметрично-ромбічною бойовою голівкою, матеріал: залізо, розмір: довжина - 46 мм, 45 мм; ширина max. - 17 мм, 13 мм., за класифікацією ОСОБА_14 належать до типу 19 залізних наконечників стріл. Даний тип наконечників характерний для пам`яток степової смуги Євразії другої половини 1 тис. н. е.;

Наконечник стріли черешковий з упором та асиметрично-ромбічним, максимально розширеним у верхній третині довжини пером, матеріал: залізо, розмір: довжина - 63,5 мм; ширина пера max. - 28 мм., за класифікацією ОСОБА_14 належать до типу 53 залізних наконечників стріл. Такі наконечники набули широкого розповсюдження у степовій та лісостеповій смугах Східної Європи у 9 - першій половині 13 ст.;

Два наконечники стріл черешкові з ромбічним, максимально розширеним у середній частині пером, матеріал: залізо, розмір: наконечник № 1 - довжина - 56 мм; ширина пера max. - 15 мм; наконечник № 2 - довжина - 46 мм; ширина пера max. - 16,8 мм., за класифікацією ОСОБА_14 належать до типу 53 залізних наконечників стріл. Такі наконечники набули широкого розповсюдження у степовій та лісостеповій смугах Східної Європи у 9 - першій половині 13 ст.;

Наконечник стріли черешковий без упору з асиметрично-ромбічним, максимально розширеним у нижній третині довжини пером, матеріал: залізо, розмір: довжина - 61 мм; ширина пера max. - 19,5 мм., за класифікацією ОСОБА_14 належать до типу 46 залізних наконечників стріл. Переважна більшість знахідок наконечників цього типу датується 9-11 ст. і походить із давньоруських городищ;

Наконечник стріли черешковий з упором та асиметрично-ромбічним, максимально розширеним у нижній третині довжини пером, матеріал: залізо, розмір: довжина - 66 мм; ширина пера max. - 14 мм., за класифікацією ОСОБА_14 належать до типу 40 залізних наконечників стріл. Даний тип наконечників є характерною знахідкою для давньоруських пам`яток. Датування - 10-14 ст.;

Наконечник стріли черешковий без упору з лавролистим пером, матеріал: залізо, розмір: довжина - 66 мм; ширина пера max. - 24 мм., за класифікацією ОСОБА_14 належать до типу 63 залізних наконечників стріл. Даний тип наконечників характерний для низки археологічних культур Східної Європи 1 - початку 2 тисячоліть;

Наконечник стріли черешковий з гостролистим пером та упором, матеріал: залізо, розмір: довжина - 58 мм; ширина пера max. - 18 мм., за класифікацією ОСОБА_14 належать до типу 61 залізних наконечників стріл. Даний тип наконечників характерний для археологічних пам`яток Східної Європи 8-13 ст.;

Наконечник стріли черешковий з коротким асиметрично-ромбічним пером та довгою шийкою, яка переходить в упор, матеріал: залізо, розмір: довжина - 38 мм; ширина пера max. - 12 мм., наближений до наконечників стріл типу 83 за класифікацією ОСОБА_14 . Подібні наконечники були широко розповсюджені по всій території давньої Русі, у Волзькій Булгарії, серед фінно-угорських народів Поволжя та Прикам`я. Датування - 9-12 ст.;

Фібула двочленна підв`язна прогнута з округлого в перетині дроту, матеріал: мідний сплав, розмір: максимальний діаметр дроту -3 мм, довжина - 41,3 мм., тип А1 за ОСОБА_65 Черняхівська культура (Північне Причорномор`я). Датування: 230-270 рр.;

Фібула двочленна з високим суцільним голкоутримувачем. Спинка та ніжка прикрашені трьома дротиковими кілечками, матеріал: мідний сплав, розмір: довжина - 41,3 мм., група VІІ за ОСОБА_67. Північне Причорномор`я, Центральна та Північна Європа. Датування: 230-270 рр.;

Фібули двочленні підв`язні прогнуті з фасетованими спинками (7 одиниць), матеріал: мідний сплав, розмір: довжина від 43,0 до 49,4 мм., типи Б2 та Б3 за ОСОБА_65 Черняхівська культура. Датування: 330-380 рр.;

Фібули двочленні підв`язні прогнуті (4 одиниці), матеріал: мідний сплав, розмір: довжина від 49,9 до 57,1 мм., тип Б3 за ОСОБА_65 Черняхівська культура. Датування: 330-380 рр.;

Фібули двочленні прогнуті (6 одиниць). Зліва направо: № 1, 3-6 - з коротким суцільним голкоутримувачем, № 1 - з розширеною ніжкою, № 2 - підв`язна з «жалоподібною» ніжкою за ОСОБА_66 , № 4 - з фасетованою спинкою та ніжкою, матеріал: мідний сплав, розмір: довжина від 40,0 до 49,8 мм., Черняхівська культура. Датування: 330-380 рр.;

Фібули двочленні підв`язні прогнуті з фасетованими спинками (18 одиниць), матеріал: мідний сплав, розмір: Довжина від 34,0 до 58,0 мм., Черняхівська культура. Типі Б1 та Б2 за ОСОБА_65 Датування: 270-350 рр.;

Фібули двочленні підв`язні прогнуті з фасетованими спинками (12 одиниць), матеріал: мідний сплав, розмір: довжина від 34,0 до 58,0 мм., Черняхівська культура. Типі Б1 та Б2 за ОСОБА_65 Датування: 270-350 рр.;

Нуклеподібний уламок-відбійник-ковадло. Об`єкт має аморфну форму в плані та профілі, а також низку чітких граней. Поверхня виробу інтенсивно забита, демонструє негативи різної морфономії. Об`єкт, можливо, відображає низку стадій використання. Перша - нуклеусне конкретно-ситуаційне розколювання, спрямоване на зняття сколів, або використання крем`яного блока в ролі ковадла (за таких умов об`єкт - продукт його зламу або фрагментації). Другу стадію можна визначити як активну - використання в ролі відбійника або знаряддя для рубки-дроблення, матеріал: кремінь непрозорий із білою кіркою та смугастою внутрішньою частиною (світло-сірий, бежевий, коричнюватий, темно-сірий і світло-синій відтінки). Наявні кварцові блискучі включення, розмір. Довжина: 79,5 мм; ширина: 67,3 мм; товщина: 54,1 мм; 248 г., предмет, наданий для проведення експертизи, є нуклеподібним уламком-відбійником-ковадлом. Однак об`єкт не має жодних культурно-хронологічних ознак-індикаторів. Ступінь збереження також не сприяє атрибуції. Відповідно до цього місце об`єкта визначено широко - кам`яною добою України;

Наконечник списа втульчастий, в перетині ромбічний, з відносно вузьким пером (лезом), що в місті переходу до втулки утворює плечики, матеріал: залізо, розмір: 29,8 см., Салтово-маяцька культура. Тип 2 відділу 1 наконечників списів за ОСОБА_17 . Середина 8 - початок 10 ст;

Наконечник списа втульчастий. Перо (лезо) ланцетоподібне, матеріал: залізо, розмір: 16,0 см., Черняхівська культура. Датування: середина 3 - початок 5 ст.;

Наконечник списа втульчастий. Перо (лезо) листоподібне, максимальне розширення перед втулкою. На втульці помітний технологічний шов, матеріал: залізо, розмір: 15, 4 см., Черняхівська культура. Датування: середина 3 - початок 5 ст.;

Наконечник списа з гостролистим пером та трубчастою втулкою. Перо лінзоподібне в перерізі. Втулка з округлим отвором для фіксації на ратищі, матеріал: залізо, розмір: довжина - 250 мм, ширина пера max. - 35 мм, діаметр основи втулки - 23 мм., за класифікацією ОСОБА_10 належить до відділу ІІ, типу 1 скіфських наконечників списів. Датування - 5-4 ст. до н. е.;

Фібула з каймою з пташиних голівок по краю напівкруглого щитка, матеріал: мідний сплав, залізо (залишки голки від пружинного апарату), розмір: довжина - 16,4 см., підтип семиголових фібул, варіант Б серія Ігрень за ОСОБА_19 . Належить до фібул, характерної для Дніпровського Надпоріжжя 7 ст.;

Хрестик натільній рівнокінцевий двобічний зі стрижневими кінцівками, що закінчуються кулеподібними, дещо сплощеними кульками та середохрестям квадратної форми. З обох сторін середохрестя прикрашене косим хрестом, з однієї - хрест меншого розміру, вписаний у широку рамку, з другої - хрест більшого розміру у рельєфній тонкій рамці по периметру. Зверху пластинчаста петля овальної форми з наскрізним отвором для підвішування, матеріал: мідний сплав, розмір: 27х18 мм., бронзовий натільний хрестик належить до зразків християнської металопластики Русі та є предметом особистого благочестя. Належить до типу натільних хрестиків із квадратним середохрестям. Відомо досить численні аналогії даному типу хрестиків. Декілька бронзових і срібних хрестиків без датування, знайдених у Житомирській, Київській і Черкаській обл., опубліковано у каталозі В. Нечитайла «Каталог християнських нагрудних виробів мистецтва періоду Київської Русі (Х-перша половина ХІІІ ст.)». Також хрестики цього типу, датовані 12-13 ст., були знайдені у курганах Костромського Поволжя, Києві, Черкаській обл.. та ін. Відомостей про місце виготовлення та місце знахідки немає. Датується 12-13 ст. Наявність шару продуктів корозії міді та пило-брудових нашарувань, характерних для предметів археології з бронзи, свідчить про перебування довгий час у землі та автентичність предмета;

Хрестик натільний масивний двобічний чотирикінцевий із кулькоподібними завершеннями кінцівок на коротких круглих у перерізі основах, відділених рельєфними поясками. На бічних і нижній кінцівках кульки завершуються виступами у вигляді невеликих «вушок». Середохрестя оформлене у вигляді круглого медальйону, на обох сторонах у рельєфних обідках якого є нечіткі рельєфні зображення, що не читаються. Зверху масивна пластинчаста петля овальної форми з наскрізним отвором для підвішування, матеріал: мідний сплав, розмір: 34х27 мм., бронзовий натільний хрестик належить до зразків християнської металопластики Русі та є предметом особистого благочестя. Належить до типу натільних хрестиків із кулькоподібними завершеннями кінцівок і зображенням святих у середохресті. Відомо досить численні аналогії даному типу хрестиків. Декілька бронзових хрестиків й один срібний без датування, знайдених у Житомирській і Київській обл.. , опубліковано у каталозі В. Нечитайла «Каталог християнських нагрудних виробів мистецтва періоду Київської Русі (Х-перша половина ХІІІ ст.)». Срібний із золоченням хрестик високої якості з Київської обл. у середохресті на лицьовій стороні має погрудне зображення безбородого святого в колі з крапок. На зворотному боці - погрудне зображення Богородиці із долонями перед собою у колі з крапок. На більшості бронзових хрестиків ці зображення не читаються. Також хрестики цього типу, датовані 11-12 ст., були знайдені у Брянській обл. , у Новгороді в культурних шарах кінця 11 - рубежу 11/12 ст. та ін. Відомостей про місце виготовлення та місце знахідки немає. Датується 11-12 ст. Наявність шару продуктів корозії міді та пило-брудових нашарувань, характерних для предметів археології з бронзи, свідчить про перебування довгий час у землі та автентичність предмета;

Хрестик натільний масивний двобічний чотирикінцевий із кулькоподібними завершеннями кінцівок на коротких круглих у перерізі основах, відділених рельєфними поясками. На бічних і нижній кінцівках кульки завершуються виступами у вигляді невеликих «вушок». Середохрестя оформлене у вигляді кульки. Зверху масивна пластинчаста рифлена петля овальної форми з наскрізним отвором для підвішування, матеріал: мідний сплав, розмір: 32х22 мм., бронзовий натільний хрестик належить до зразків християнської металопластики Русі та є предметом особистого благочестя. Належить до типу натільних хрестиків із кулькоподібними завершеннями кінцівок. Відомо досить численні аналогії даному типу хрестиків: у Київській обл., у Старій Рязані , у костромських і володимирських курганах, у Латвії, Естонії та ін. У Новгороді в культурному шарі 11 ст. був знайдений такий хрестик. Дуже схожі за формою натільні хрестики з кулькоподібними кінцівками та зображенням святих у середохресті, датовані 11-12 ст., відомі зі знахідок у Київській, Житомирській обл.., у Новгороді ті інших місцях. Відомостей про місце виготовлення та місце знахідки немає. Датується 11-12 ст. Наявність шару продуктів корозії міді та пило-брудових нашарувань, характерних для предметів археології з бронзи, свідчить про перебування довгий час у землі та автентичність предмета;

Хреста-енколпіона мініатюрного із заокругленими кінцівками та двома виступами- «слізками» по боках на кожній зворотна стулка із рельєфним зображенням Богоматері у повний зріст фронтально із великими долонями, розритими перед грудьми. Краї мафорія спускаються від її рук та утворюють трикутник із западиною. Зображення Богоматері схематизоване, затерте, на обличчі рискою позначений рот, напівовальними виступами позначені ноги. Зверху над головою Богоматері зображення шестикінечного хреста на Голгофі відсутнє, замість нього нечітке зображення хреста з чотирьох крапок, вписаного у напівовальну рамку з рельєфним обідком із насічок по краю. На бічних кінцівках заглиблені написи МР ОУ, у напівовальних рамках із рельєфним обідком із насічок по краях. Стулка неглибока, на звороті широкий бортик, є незначне заглиблення на місці зображення. На верхній і нижній кінцівках є по дві петлі для скріплення стулок, матеріал: мідний сплав, розмір: 46х26 мм., представлена на експертизу хреста-енколпіона бронзового зворотна стулка належить до зразків християнської металопластики Русі та є предметом особистого благочестя. За ОСОБА_28 , ОСОБА_29 розглядуваний хрест-енколпіон належить до типу ІІІ.3.1 мініатюрних рельєфних хрестів-енколпіонів із заокругленими кінцівками та зображенням сцен Розп`яття - Богоматір із долонями, розкритими перед грудьми. Мініатюрні енколпіони з рельєфним зображенням Розп`яття - Богоматері із долонями, розкритими перед грудьми, є зменшеною копією малих рельєфно-чорнених енколпіонів, але без чорнених зображень у медальйонах на кінцівках. На мініатюрних хрестах їх замінюють монограми Христа ІС ХС та Богоматері МР ОУ . Наразі відомо понад вісімдесят бронзових хрестів-енколпіонів даного типу. У зібранні НМІУ, наприклад, нараховується двадцять хрестів-енколпіонів цієї групи, датованих 12 - першою половиною 13 ст.: без місць знахідки, із кол. с. Нові Кайдаки Дніпропетровської обл., із сіл Ємчиха, Трипілля Київської обл., городищ Княжа Гора та Дівич-Гора біля сіл Пекарі та Сахнівка Черкаської обл., з м. Києва тощо. Відомостей про місце виготовлення та місце знахідки немає. Датується 12 - першою половиною 13 ст. Предмет був попередньо відреставрований: почищений від ґрунтових забруднень. Наявність шару продуктів корозії міді та пилових нашарувань, характерних для предметів археології з бронзи, свідчить про перебування довгий час у землі та автентичність предмета;

Хреста-енколпіона мініатюрного із заокругленими кінцівками та двома виступами- «слізками» по боках на кожній зворотна стулка із рельєфним зображенням Богоматері у повний зріст фронтально із великими долонями, розритими перед грудьми. Краї мафорія спускаються від її рук та утворюють трикутник із западиною. Зображення Богоматері схематизоване, затерте. Зверху над головою Богоматері зображення шестикінечного хреста на Голгофі відсутнє, замість нього пуста напівовальна рамка з рельєфним обідком із насічок по краю. На бічних кінцівках заглиблені написи МР ОУ, у напівовальних рамках із обідком із насічок по краях, майже стертими. Літери читаються погано. Стулка глибока, на звороті широкий бортик, є заглиблення на місці зображення. На верхній і нижній кінцівках є по дві петлі для скріплення стулок (дві верхні петлі втрачені), матеріал: мідний сплав, розмір: 45х26 мм., представлена на експертизу хреста-енколпіона бронзового зворотна стулка належить до зразків християнської металопластики Русі та є предметом особистого благочестя. За ОСОБА_28 , ОСОБА_29 розглядуваний хрест-енколпіон належить до типу ІІІ.3.1 мініатюрних рельєфних хрестів-енколпіонів із заокругленими кінцівками та зображенням сцен Розп`яття - Богоматір із долонями, розкритими перед грудьми. Мініатюрні енколпіони з рельєфним зображенням Розп`яття - Богоматері із долонями, розкритими перед грудьми, є зменшеною копією малих рельєфно-чорнених енколпіонів, але без чорнених зображень у медальйонах на кінцівках. На мініатюрних хрестах їх замінюють монограми Христа ІС ХС та Богоматері МР ОУ. Наразі відомо понад вісімдесят бронзових хрестів-енколпіонів даного типу. У зібранні НМІУ, наприклад, нараховується двадцять хрестів-енколпіонів цієї групи, датованих 12 - першою половиною 13 ст.: без місць знахідки, із кол. с. Нові Кайдаки Дніпропетровської обл., із сіл Ємчиха, Трипілля Київської обл., городищ Княжа Гора та Дівич-Гора біля сіл Пекарі та Сахнівка Черкаської обл., з м. Києва тощо. Відомостей про місце виготовлення та місце знахідки немає. Датується 12 - першою половиною 13 ст. Предмет був попередньо відреставрований: почищений від ґрунтових забруднень. Наявність шару продуктів корозії міді та пилових нашарувань, характерних для предметів археології з бронзи, свідчить про перебування довгий час у землі та автентичність предмета;

Хреста-енколпіона рельєфно-чорненого лицьова стулка із заокругленими кінцівками та двома виступами- «слізками» по боках на кожній і зображенням сцени Розп`яття. У високому рельєфі подано зображення розіп`ятого Христа та підніжжя. Зображення Христа затерте, схематизоване, долоні майже не розрізнюються. У верхній кінцівці на головою Христа вміщене чорнене погрудне фронтальне зображення св. Георгія (дуже схематизоване, не читається). У бічних кінцівках зображення апостолів Петра та Павла в медальйонах відсутні, поверхня гладенька. Написи відсутні. Стулка глибока, на звороті тонкий бортик, є заглиблення на місці зображення. На верхній і нижній кінцівках є по одній петлі з уступом біля основи для скріплення стулок (майже втрачені), матеріал: мідний сплав, розмір: 58 х 40 мм., представлена на експертизу хреста-енколпіона бронзового лицьова стулка належить до зразків християнської металопластики Русі та є предметом особистого благочестя. За ОСОБА_28 , ОСОБА_29 розглядуваний хрест-енколпіон належить до типу ІІІ.1.1 рельєфно-чорнених хрестів-енколпіонів із заокругленими кінцівками та зображенням сцен: Розп`яття, передстоячі Богоматір та Іоанн Богослов , св. Георгій - Богоматір Одигитрія , апостоли Петро та Павло , св. Миколай (великих і середніх). Наразі відомо понад вісімдесят бронзових хрестів-енколпіонів даного типу, датованих рубежем 11/12 - першою половиною 13 ст.: з різних районів м. Київ, з м. Вишгород, м. Переяслав-Хмельницький, сіл Ємчиха, Шамраївка Київської обл., с. Дорогобуж Ровенської обл., с. Звенигород Львівської обл., городища Княжа Гора біля с. Пекарі Черкаської обл., с. Василів Черновицької обл. , з м. Херсон, м. Новгород, м. Псков, м. Перемишль, з Херсонесу (м. Севастополь, АР Крим) тощо. Відомостей про місце виготовлення та місце знахідки немає. Датується 12 ст. Наявність шару продуктів корозії міді та пилових нашарувань, характерних для предметів археології з бронзи, свідчить про перебування довгий час у землі та автентичність предмета;

Чотири однотипних натільних хрестики ромбічної форми. На лицьовому боці рельєфні зображення контурного прямокінцевого хреста в обрамлені рослинного орнаменту. Такі хрестики за виглядом дослідники відносять до барочного типу. В центрі прямокінцевого хреста - рельєфний восьмикінцевий Голгофський хрест зі списом і тростиною. Голгофа округла, у вигляді печерки, в середині якої - голова Адама. На лицьовому боці розміщені написи: № 1 - на верхньому кінці - « ЦРЬ/СЛВЫ », на бічних кінцях - «ІС ХС» та «СНЪ БЖИІ»; над косою перекладиною - «НІКА»; № 2 - на верхньому кінці: « ЦРЬ/СЛЪ », на бічних кінцях - «ІС ХС», під перекладиною - « СНЪ/ БЖИ » під титлами; № 3 - на верхньому кінці: « ЦРЬ/СЛВЪ », на бічних кінцях - «ІС ХС» під титлами, під перекладиною - «СНЪ К Т ЖИ»; № 4 - на верхньому кінці - « ЦРЬ/СЛВЫ », на бічних кінцях - «ІС ХС»; під перекладино - «СЫНЪ БОЖИІ». На зворотному боці, в межах чотирикінцевого на всіх представлених хрестиках розміщено напис молитви «Да воскресне Бог» (псалом 67). Рельєф написів не чіткий, опливчастий. Напис на хрестику під № 2 не читається, однак за абрисом деяких літер, вірогідно, теж текст молитви «Да воскресне Бог». В цілому, як зауважують дослідники, написи на звороті натільних хрестів в основному представлені цією молитвою. Вушка у хрестиків округлі, з рельєфним паском біля основи та ступінчастим навершям, матеріал: мідний сплав, розмір: № 1- висота - 55,2 мм; ширина - 31,9 мм; № 2 - висота - 41,0 мм; ширина - 22,0 мм; № 3 - висота - 38,0 мм; ширина - 19,0 мм; № 4 - висота - 36,0 мм; ширина - 17,5 мм., представлені на експертизу хрестики належать до зразків християнської металопластики Ранньомодерної та Модерної діб на території України. Чотири однотипні натільні хрестики не вирізняється якістю виготовлення та художніми особливостями. Хрести цього типу були масовою продукцією у 18-20 ст. Такого типу натільні хрестики мали поширення як на території України, так і Росії. Аналогії прямі і непрямі численні. Подібні зразки відомі в колекціях: Дніпропетровського національного історичного музею імені Д. І. Яворницького [ Степаненко , 2021 р.]; ОСОБА_39 і ОСОБА_40 [Древности русские, 1900 р.]; серед знахідок на території старовинного козацького містечка Самарь і Богородицької фортеці на Дніпропетровщині [ Векленко , 2010 р.]; а також в Псковській , Московській та Іркутській обл. Про походження і датування цього типу натільних хрестів серед дослідників не має одностайної думки. Деякі пов`язують їх походження з територією Російської імперії, зі старообрядницькими майстернями, відмічають барочні елементи в обрамленні, хронологічні рамки від 17 до 20 ст. ОСОБА_45 відносить натільні хрестики такого типу до предметів українського походження і відмічає, що не можна відкидати вплив українських традицій на культуру російського православ`я. Датуються 18-19 ст.;

Хрест прямокінцевий латинського типу. На лицьовому боці в центрі у рельєфі зображено восьмикінцевий Голгофський хрест зі списом і тростиною. Голгофа напівкругла, у вигляді печерки, в середині якої - голова Адама. На лицьовому боці розміщені написи: на верхньому кінці - « ЦРЬ/СЛВ » під титлами, на бічних кінцях - «ІС» / «ХС» під титлами; під косою перекладиною - « НИ / К / Т / КА » (? - літери дуже опливчасті і затерті); на нижньому кінці - «М Л/РБ». На зворотному боці розміщено багаторядковий напис - не читається. Поверхня пошкоджена корозією, дуже потерта, літери опливчасті. Вушко пласке, округле, матеріал: мідний сплав, розмір: висота - 41,5 мм; ширина - 25,5 мм., представлений на експертизу хрестик належать до зразків християнської металопластики Ранньомодерної та Модерної діб на території України. Хрестик є зразком чотирикінцевих хрестів простих форм, що є ознакою масового виробництва. Початок виробництва таких хрестиків деякі дослідники відносять до другої половини 17 - 18 ст. Вони побутували як на території України, так і Росії в 17-19 ст. Знахідки таких хрестиків відомі на території Києва, були виявлені на некрополі Вознесенського монастиря [ ОСОБА_46 , 2016]. Подібні зразки відомі в колекціях: Дніпропетровського національного історичного музею імені Д.І. Яворницького [ ОСОБА_38 , 2021]; серед знахідок на території старовинного козацького містечка Самарь і Богородицької фортеці на Дніпропетровщині [ ОСОБА_41 , 2010]. Крім того, значна кількість знахідок зафіксована на території Російської імперії в Липецькій, Псковській , Ленінградській, Московській та Іркутській обл. О. Мельник відносить такі натільні хрестики до предметів російського походження. Датується 17-18 ст.;

Два прямокінцеві хрести, латинського типу. По контуру з обох боків мають невисокий рельєфний бортик. На лицьовому боці в центрі обох у рельєфі зображено восьмикінцевий Голгофський хрест зі списом і тростиною. Голгофа напівкругла, у вигляді печерки, в середині яко - голова Адама. На лицьовому і зворотному боці розміщені написи, не читаються, можна розібрати тільки окремі літери. На лицьовому боці одного з хрестів (№2) читаються літери над і під косою перекладиною: ОСОБА_48 / ОСОБА_49 ; « ОСОБА_50 / «Л». Вушка округлі, неширокі, з пояском в нижній частині і кулькою вгорі, внаслідок корозії металу форма чітко не прослідковується, матеріал: мідний сплав, розмір: висота - 34,0 мм; ширина - 19,0 мм; висота - 35,5 мм; ширина - 17,0 мм., представлені на експертизу хрестики належать до зразків християнської металопластики Ранньомодерної та Модерної діб на території України. Хрестики є зразками чотирикінцевих хрестів простих форм, що є ознакою масового виробництва. Подібні хрестики з деякими відмінностями в деталях відомі в колекціях: Дніпропетровського національного історичного музею імені Д.І. Яворницького [ ОСОБА_38 , 2021]; серед знахідок на території старовинного козацького містечка Самарь і Богородицької фортеці на Дніпропетровщині [ ОСОБА_41 , 2010]. Крім того, знахідки таких хрестиків зафіксовані на території Російської імперії [ ОСОБА_51 , 2003]. О. ОСОБА_51 відмічає, що хрести цього типу різних розмірів були масовою продукцією 18 - початку 20 ст. старообрядницьких мідноливарних майстерень. Датуються 18-19 ст.;

Два прямокінцеві хрести, латинського типу. По контуру з обох боків мають невисокий рельєфний бортик. На лицьовому боці в центрі обох у рельєфі зображено восьмикінцевий Голгофський хрест зі списом і тростиною. Голгофа напівкругла, у вигляді печерки, в середині якої - голова Адама . Написи на лицьовому боці обох виробів типові під титлами: вгорі - «ЦРЪ»/»СЛВЫ»; на бічних кінцях - «ІС» / «ХС»; нижче - «СНЪ» / «БЖИ». Текст на звороті хреста №1 не читається, вірогідно, «Да воскресне Бог», №2 - чіткий 17-ти рядковий напис тексту молитви «Да воскресне Бог» (псалом 67). Вушка крупні, з перехватом біля основи та триступінчастим навершям. Поверхня хрестика під № 1 вкрита емаллю синього кольору, матеріал: мідний сплав, розмір: № 1- висота - 46,0 мм; ширина - 22,0 мм; № 2 - висота - 46,0 мм; ширина - 22,0 мм., представлені на експертизу хрестики належать до зразків християнської металопластики Модерної доби на території України. Хрестики є зразками чотирикінцевих хрестів простих форм, з крупними вушками. Такі натільні хрести різних розмірів у 18 - початку 20 ст. були масовою продукцією старообрядницьких ливарних майстерень. Знахідки таких хрестів численні на території Російської імперії. Подібні хрестики з деякими відмінностями в деталях відомі в колекціях: Дніпропетровського національного історичного музею імені Д. І. Яворницького [ ОСОБА_38 , 2021]; серед знахідок на території старовинного козацького містечка Самарь і Богородицької фортеці на Дніпропетровщині [ ОСОБА_41 , 2010]. Крім того, знахідки таких хрестиків зафіксовані на території Російської імперії [ ОСОБА_51 , 2003]. О. ОСОБА_51 відмічає, що хрести цього типу різних розмірів були масовою продукцією в 18 - початку 20 ст. старообрядницьких мідноливарних майстерень. Датуються 19 ст.;

Хрест чотирикінцевий, з округло розширеними кінцями. У кутах середохрестя розміщено дуги округлим виступом на кожній (два верхніх виступи частково обламані). На лицьовому боці в центрі зображено восьмикінцевий Голгофський хрест зі списом і тростиною (зображення списа і тростини опливчасті та дуже погано прослідковуються, як і вся поверхня лицьового боку). На округлих кінцях хреста-виробу зображені кола з клеймами всередині, декор через корозію майже не прослідковується. На зворотному боці на рифленому тлі зображено тонкий чотирикінцевий хрест із ромбічними клеймами на кінцях та у середохресті, у клейма вписана хрещата квітка. Вушко округле, матеріал: мідний сплав, розмір: висота - 37 мм; ширина - 25 мм., представлений на експертизу хрестик належать до зразків християнської металопластики Ранньомодерної доби на території України. Хрестик є зразком простих чотирикінцевих хрестів з округло розширеними кінцями. Єдина найближча аналогія виявлена в колекції Дніпропетровського національного історичного музею імені Д.І. Яворницького [ ОСОБА_38 , 2021]. ОСОБА_38 відмічає, що прямих аналогій такому хрестику не виявлено, датує його 17 ст., виходячи з подібних за публікацією ОСОБА_54 , ОСОБА_55 . Хрестик датується 17 ст.;

Хрест чотирикінцевий латинського типу. Кінці балок розширені, заокруглені, кінці горизонтальної балки і нижній кінець вертикальної мають розширення у вигляді трилисника з округлими пелюстками. Ця особливість, як пишуть дослідники, втілює в собі ідею Святої Трійці та духовної чистоти Богоматері . В центрі восьмикінцевий хрест стоїть на Голгофі разом зі списом і тростиною. Голгофа напівкругла, у вигляді печерки, з головою Адама всередині. На лицьовому боці на кінцях хреста-виробу написи: вгорі - «ЦРЪ»/«СЛЪ» під титлами, на бічних кінцях - «ІС» / «ХС» під титлами, під горизонтальною балкою літери - «к» / «т», на нижньому - «МЛ/РБ». На зворотному боці текст молитви - не читається, поверхня дуже кородована. Вушко округлої форми, тонке, матеріал: мідний сплав, розмір: висота - 35,0 мм; ширина - 25,0 мм., представлений на експертизу хрестик належить до зразків християнської металопластики Ранньомодерної та Модерної діб на території України. Знахідки таких хрестиків відомі на території Києва, були виявлені на некрополі Вознесенського монастиря [ ОСОБА_46 , 2016], на території Богородицької фортеці на Дніпропетровщині [ ОСОБА_41 , 2010]. Дослідники час побутування цього типу хрестиків відносять до 17-19 ст. Крім того, знахідки таких хрестиків зафіксовані на території Російської імперії, в некрополях Московської , Іркутської. Вологодської, Тюменської та Ленінградської обл. Датується 17-18 ст.;

Хрест чотирикінцевий латинського типу. Кінці балок розширені, заокруглені, кінці горизонтальної балки мають розширення у вигляді трилисника з округлими пелюстками. На лицьовому боці зображено в центрі - заглиблений чотирикінцевий хрест, який стоїть на круглій Голгофі з рельєфною головою Адама з кістками, нижче зображення нерозбірливе. На всіх чотирьох кінцях зображені по два заглиблені кола. На лицьовому боці хреста-виробу розміщено написи: вгорі - «Ц» під титлами, на бічних кінцях - «ІС» / «ХС». На зворотному боці в центрі контурне зображення чотирикінцевого хреста, в середохресті чотирипелюсткова квітка (?), поверхня вкрита рослинно-геометричним орнаментом, який через поганий стан предмета складно розібрати. На розширених кінцях, як і на лицьовому боці, по два заглиблені кола. Вушко округлої форми, тонке, матеріал: мідний сплав, розмір: висота - 31,0 мм; ширина - 24,5 мм., представлений на експертизу хрестик належить до зразків християнської металопластики Ранньомодерної та Модерної діб на території України. Знахідки таких хрестиків відомі на території Києва, були виявлені на некрополі Вознесенського монастиря [Мельник, 2016], на території Богородицької фортеці на Дніпропетровщині [ ОСОБА_41 , 2010]. Дослідники час побутування цього типу хрестиків відносять до 17-19 ст. Крім того, знахідки таких хрестиків зафіксовані на території Російської імперії, в некрополях Московської , Іркутської. Вологодської, Тюменської та Ленінградської обл. Датується 18-19 ст.;

Хрестик прямокінцевий, двобічний. Зворотний бік тотожний лицьовому. Верхній і нижній кінці завершуються круглими вушками з отворами (в нижньому отворі - залишки кородованого металу), на кінцях горизонтальної планки є напівкруглі виступи. У середохресті розміщено коло, сегменти якого розділені рельєфними променями. З обох сторін у центрі зображено чотирикінцевий латинський хрест, на кінцях балок розміщені рівнокінцеві грецькі хрестики, матеріал: мідний сплав, розмір: висота - 27,0 мм, ширина - 20,0 мм., представлений на експертизу хрестик належить до зразків християнської металопластики Ранньомодерної та Модерної діб на території України. Такого типу хрестики відомі серед знахідок на території Гетьманської України - Дніпропетровській, Запорізькій і Донецькій обл. В. Вітренко , дослідник з цієї тематики, в монографії пише, що опубліковані аналогії таким хрестикам невідомі, але в приватних зібраннях такого типу знахідки походять з територій поселень німецьких колоністів другої половини 18 ст. ( ОСОБА_41 , 2010). Також у публікаціях ( ОСОБА_41 , 2018; ОСОБА_41 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , Українська ставрографія Донеччини) відносять подібні вироби до 17-18 ст., до жіночих прикрас, називають їх намистинними, тобто вони були елементами жіночих намист. Представлений на експертизу виріб є оригінальним. Належить до 18 ст., до жіночих прикрас, які були елементами намист;

Хрестик прямокінцевий, двобічний, латинського типу. Зворотний бік тотожний лицьовому. Верхній і нижній кінці завершуються круглими вушками з отворами, на кінцях горизонтальної планки виступи у вигляді кульок. Кути середохрестя прямі. В центральній частині з обох сторін зображення тонкого латинського хреста, по контуру зображення - декор у вигляді кульок, матеріал: мідний сплав, розмір: висота - 27,0 мм, ширина - 21,0 мм., представлений на експертизу хрестик належить до зразків християнської металопластики Ранньомодерної та Модерної діб на території України. Прямих аналогій цьому хрестику не виявлено. Такого типу хрестики за формою, розмірами, деякими елементами декору відомі серед знахідок на території Гетьманської України - Дніпропетровської, Запорізької та Донецької обл. ОСОБА_59 , дослідник з цієї тематики, в монографії пише, що опубліковані аналогії таким хрестикам невідомі, але в приватних зібраннях такого типу знахідки походять з територій поселень німецьких колоністів другої половини 18 ст. ( ОСОБА_41 , 2010). Також у публікаціях ( ОСОБА_41 , 2018; ОСОБА_41 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , Українська ставрографія Донеччини) відносять подібні вироби до 17-18 ст., до жіночих прикрас, називають їх намистинними, тобто вони були елементами жіночих намист. Представлений на експертизу виріб є оригінальним. Належить до 18 ст., до жіночих прикрас, які були елементами намист;

Хрестик маленький, прямокінцевий, двобічний, латинського типу. Кути середохрестя прямі. На лицьовому боці в центрі схематичне рельєфне зображення Розп`яття без хреста. На зворотному боці теж рельєфне зображення чоловічої фігури на повний зріст. Зображення опливчасте, кородоване, тому неможливо визначити, хто саме зображений. Вушко фронтальне, пласке, підтрапецієподібної форми. Виріб не вирізняється якістю виготовлення, зворотна поверхня не шліфована, нерівна , можливо, кустарна робота, матеріал: мідний сплав, розмір: висота - 28,0 мм, ширина - 18,5 мм., представлений на експертизу хрестик належить до зразків християнської металопластики Ранньомодерної доби на території України. Прямих аналогій цьому хрестику не виявлено. За формою належить до поширеного типу чотирикінцевих хрестів, нескладних, спрощених форм, що є ознакою масового виробництва. Загально прийнятий час появи цього типу хрестів друга половина 17 - 18 ст. ( ОСОБА_51 , 2003). Схожі елементи за формою, розмірами, стильовими ознаками зображень знаходимо серед знахідок на території Запоріжжя та Гетьманщини за публікаціями ОСОБА_54 - дослідника з цієї тематики ( ОСОБА_41 , 2010). Він характеризує їх як козацькі, що виготовлялися на території Гетьманщини (це Полтавська, Чернігівська , частково Київська, Черкаська та Сумська обл. сучасної України, а також частина Брянської обл. РФ). У формі хреста та в зображеннях на хресті можна прослідити поєднання загальноукраїнських православних традицій з католицькими, а саме: Ісус розіп`ятий на чотирьох цвяхах, що характерно для грекокатолицьких хрестів. Як пише ОСОБА_45 - населення Гетьманщини було поліетнічним, до козацької спільноти входили українці, росіяни, білоруси, поляки, литовці, волохи, а також представники іудейського та ісламського світу. Представлений на експертизу виріб є оригінальним. Належить до другої половини 18 ст., походить з території Гетьманщини, виконаний у поєднанні православних традицій з католицькими;

Ваза столова сіролощена. Вінця Г-подібні, загнуті в середину. На тулубі та вінцях сліди від широкої ручки. Верхня частина тулуба декорована пролощеною косою сіткою, матеріал: глина (кераміка), розмір: не встановлюється, Черняхівська культура. Датування: 4-5 ст.;

Горщик столовий сіролощений округлобокий, матеріал: глина (кераміка), розмір: діаметр по вінцях ? 16,4-17 см. висота ? 15,8-18 см., Черняхівська культура. Датування: 3-5 ст.;

Горщик кухонний округлобокий. Вінця відігнуті, денце на кільцевому піддоні. Черепок темно-сірого кольору, матеріал: глина (кераміка), розмір: діаметр по вінцях ? 11,3 см. Висота ? 12,5 см., Черняхівська культура. Датування: 3-5 ст.;

Горщик столовий сіролощений біконічний. Вінця від тулуба відокремлені неглибоким вузьким заглибленням, матеріал: глина (кераміка), розмір: діаметр по вінцях ? 11,5-12 см. Висота ? 9 см., Черняхівська культура. Датування: 3-5 ст.;

Миска столова сіролощена біконічна. Вінця відігнуті назовні, від тулуба відокремлені пружком, матеріал: глина (кераміка), розмір: діаметр по вінцях ? 12,5 см. Висота ? 7,1 см., Черняхівська культура. Датування: 3-5 ст.;

Горщик кухонний округлобокий. Черепок темно-сірого кольору. Вінця прямі, слабко відігнуті, відокремлені від тулуба уступом, матеріал: глина (кераміка), розмір: діаметр по вінцях ? 10,3 см, висота ? 9,2 см., Черняхівська культура. Датування: 3-5 ст.;

Миска столова, сіролощена, біконічна. Вінця слабко відігнуті, матеріал: глина (кераміка), розмір: діаметр по вінцях ? 12,4-12,8 см, висота ? 7 см., Черняхівська культура. Датування: 3-5 ст.;

Миска столова сіролощена біконічна. На верхній частини тулуба вище ребра невелике заглиблення. Вінця сильно відігнуті назовні, Г-подібні, матеріал: глина (кераміка), розмір: діаметр по вінцях ? 12,4-12,8 см. Висота ? 7,1 см., Черняхівська культура. Датування: 3-5 ст.;

Миска столова сіролощена циліндроконічна, матеріал: глина (кераміка), розмір: діаметр по вінцях ? 25 см, Висота ? 9,8 см., Черняхівська культура. Датування: 3-5 ст.;

Миска кухонна, біконічна. Черепок темно-сірого кольору, матеріал: глина (кераміка), розмір: діаметр по вінцях ? 24,4 см. Висота ? 9-10 см., Черняхівська культура. Датування: 3-5 ст.;

Горщик кухонний. Черепок коричнево-сірого кольору, матеріал: глина (кераміка), розмір: діаметр денця 7-7,5 см., Черняхівська культура. Датування: 3-5 ст.;

Фрагмент столового сіролощеного глека з гранованим тулубом. Грані підкреслені декором у вигляді штемпельних вдавлень, матеріал: глина (кераміка), розмір: ? 7 х 5,5 см., Черняхівська культура. Датування: кінець 4 - початок 5 ст.

Визначені в цьому висновку археологічні предмети це артефакти, які мають відповідники серед знахідок, пов`язаних з відомими археологічними культурами чи старожитностями різних періодів та епох. Усі вони мають поверхневі ознаки (корозія, оксиди, залишки ґрунту), характерні для предметів, вилучених з під земної поверхні або з під води, тобто є рухомими предметами, пов`язаними з нерухомими археологічними об`єктами культурної спадщини, в розумінні п. 2 ст. 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини»:

«Рештки життєдіяльності людини (нерухомі об`єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, військових таборів, виробництв, іригаційних споруд, шляхів, могильники, культові місця та споруди, їх залишки чи руїни, мегаліти, печери, наскельні зображення, ділянки історичного культурного шару, поля давніх битв, а також пов`язані з ними рухомі предмети), що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації».

Зазначена стаття визначає зв`язок не між категорією «об`єкт» - «предмет», а між сукупностями «об`єкти» та «предмети». Усі аналогії предметам, переданим на відповідальне зберігання до НМІУ, щодо яких відомі історії їх походження, пов`язанні лише з нерухомими археологічними об`єктами, перерахованими в п. 2 ст. 2 зазначеного Закону. Таким чином, предмети, передані на відповідальне зберігання до НМІУ (за винятком тих, що були атрибутовані як не предмети археології) належать до культурної спадщини в розумінні Закону України «Про охорону культурної спадщини» і є складовими об`єктів культурної спадщини.

Згідно ст. 1 Закону України «Про охорону археологічної спадщини»:

«археологічна спадщина України (далі - археологічна спадщина) - сукупність об`єктів археологічної спадщини, що перебувають під охороною держави, та пов`язані з ними території, а також рухомі культурні цінності (археологічні предмети), що походять з об`єктів археологічної спадщини».

Вилучені археологічні предмети є складовою частиною археологічної спадщини (за винятком тих, що були атрибутовані як не предмети археології).

Археологічні об`єкти та пов`язані з ними в розумінні Закону України «Про охорону культурної спадщини» рухомі предмети, є об`єктами культурної спадщини. Ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначає об`єкт культурної спадщини як:

«визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність».

Згідно п. 1 ст. 13 Закону України «Про охорону культурної спадщини»:

«Об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки».

Згідно абзацу 2 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини»: «Усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. Такі рухомі предмети підлягають віднесенню до державної частини Музейного фонду України, обліку та збереженню у порядку, визначеному законодавством».

Вилучені археологічні предмети є державною власністю і не можуть перебувати у приватній власності (за винятком тих, що були атрибутовані як не предмети археології).

Ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначає культурну спадщину як «сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини». Також ця стаття визначає рухомі предмети, пов`язані з нерухомими об`єктами культурної спадщини як:

«елементи, групи елементів об`єкта культурної спадщини, що можуть бути відокремлені від нього, але складають з ним єдину цілісність, і відокремлення яких призведе до втрати археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, архітектурної, мистецької, наукової або культурної цінності об`єкта».

Згідно ст. 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», культурними цінностями вважаються «об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України, а саме: … предмети музейного значення, знайдені під час археологічних розкопок».

Згідно статті 1 Конвенції ЮНЕСКО «Про заходи, спрямовані на заборону і запобігання незаконному ввезенню, вивезенню та передачі права власності на культурні цінності» (1970 р.):

«культурними цінностями вважаються цінності релігійного або світського характеру, які розглядаються кожною державою як такі, що представляють значення для археології, доісторичного періоду, історії, літератури, мистецтва та науки і які відносяться до перелічених нижче категорій: …

с) результати археологічних розкопок (включаючи звичайні і нелегальні) та археологічні знахідки».

Європейська конвенція про охорону археологічної спадщини (переглянута) вважає археологічну спадщину «головним елементом пізнання історії людства».

Закон України «Про музеї та музейну справу» визначає предметом музейного значення культурну цінність, «особливі ознаки якої є підставою для внесення її до Музейного фонду України та набуття статусу музейного предмета з метою збереження, вивчення і публічного представлення».

Таким чином, вилучені предмети відносяться до культурної спадщини (за винятком тих, що були атрибутовані як не предмети археології).

Згідно ст. 3 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» культурними цінностями України вважаються «культурні цінності, виявлені н території України».

У преамбулі Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» зазначено, що цей закон «спрямований на охорону національної культурної спадщини».

Таким чином, предмети археології, передані на відповідальне зберігання до НМІУ, є культурними цінностями та культурними цінностями України відповідно до законодавства, мають історичну цінність як джерело пізнання історії людства, та художню, як предмети музейного значення, визначені такими відповідно до абзацу 2 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Усі ці предмети (за винятком тих, що були атрибутовані як не предмети археології) відносяться до культурної спадщини України в розумінні Закону України «Про охорону культурної спадщини» та Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей».

Скарбом, згідно п. 1 ст. 343 Цивільного Кодексу України, вважається «закопані у землі чи приховані іншим способом гроші, валютні цінності, інші цінні речі, власник яких невідомий або за законом втратив на них право власності».

Також п. 4 ст. 343 ЦКУ визначено, що «У разі виявлення скарбу, що становить культурну цінність відповідно до закону, право власності на нього набуває держава».

Склад скарбу уточняється п. 3 ст. 335 ЦКУ, де зазначено, що набуття права власності на безхазяйну річ (тобто на річ, яка не має власника або власник якої невідомий) може набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених, зокрема, ст. 343 ЦКУ.

Таким чином, кожен археологічний предмет окремо, як рухомий предмет, пов`язаний з нерухомими археологічними об`єктами, є скарбом, який має культурну цінність в розумінні Цивільного Кодексу України.

Атрибутовані предмети археології, які були передані на відповідальне зберігання до НМІУ, можуть вважатися єдиною колекцією, незаконно сформованою на початку 21 століття задля нелегального продажу. Вони є унікальним джерелом інформації про рівень пам`ятко-охоронної справи сучасної України, стан збереження археологічних пам`яток, обсяги нелегального археологічного ринку та роботу правоохоронної системи по охороні культурної спадщини під час ворожої агресії. До складу цієї колекції входять предмети музейного значення, які мають експозиційне значення, а деякі з них взагалі не були раніше представлені в колекції НМІУ. Саме тому предмети археології, передані на відповідальне зберігання до НМІУ як єдина колекція, мають особливу історичну, наукову художню та культурну цінність. Як рухомі археологічні предмети незаконно вилучені з під земної поверхні або з під води вони є скарбом, який має особливу історичну, наукову, художню та культурну цінність. Відносно особливої цінності окремих, конкретних предметів цієї колекції, то питання по них може бути вирішене лише після проведення додаткових аналітичних досліджень та реставрації під час включення їх до державної частини Музейного фонду України.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному привласненні знайденого скарбу, який має особливу культурну цінність, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 193 КК України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні надала суду клопотання про закриття кримінальнального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі ст 45 КК України, вказавши, що шкода завдана кримінальним проступком ОСОБА_4 відшкодована в повному обсязі, потерпіла особа не заперечує проти такого закриття, прохала при вирішенні питання щодо речових доказів, крім археологічних предметів повернути інше майно, яке було вилучене та на яке накладено арешт, обвинуваченому .

ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому проступку визнав повністю і пояснив суду, що дійсно вчинив кримінальний проступок при обставинах, які правильно вказані в обвинувальному акті. Щиро розкаюється в скоєному, прохає вибачення і вказує, що жалкує про вчинене, спричинена матеріальну шкоду ним відшкодована в повному обсязі та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження відносно нього.

Представник потерпілої особи ОСОБА_64 в судове засідання не з`явився, але надав до суду клопотання, згідно якого проти задоволення клопотання захисника про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не заперечував, підтвердив обставини відшкодування обвинуваченим завданої матеріальної шкоди в повному обсязі.

Прокурор проти задоволення даного клопотання не заперечував.

Згідно ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Санкцією ч.1 ст. 193 КК України передбачено покарання у виді штрафу від ста до ста п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців.

Таким чином, вказані протиправні дії ОСОБА_4 згідно ст..12 КК України відносяться до кримінальних проступків, в зв`язку з чим до ОСОБА_4 можливе застосування ст..45 КК України, при наявності підстав, передбачених даної статтею.

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, раніше не судимий, від слідства та суду не ухилявся, відомостей про його причетність до інших протиправних дій після вчинення даних кримінальних проступків по даний час відсутні, представнику потерпілої особи завдана майнова шкода відшкодована в повному обсязі. Цивільний позов під час досудового розслідування не заявлявся.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, - не встановлено.

Розмір витрат на залучення експерта: відсутні.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням: шкоду завдану кримінальним правопорушенням усунуто шляхом вилучення предметів кримінального правопорушення.

Вислухавши думку прокурора, представника потерпілої особи, підозрюваного, захисника, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього з вищенаведених підстав.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 110, 283, 286, 287, 314, 315 КПК України, ст.45 КК України. суд ,

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.

Кримінальне провадження № 1-кп/537/170/2024 (№0001285) від 27.01.2024 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 193 КК України закрити у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.

Речові докази: фотоапарат Соні з флеш накопичувачем 4 Гбт, який поміщено до сейф пакету НПУ -1335360 (номер № 6 постанови про визнання речовим доказом від 17.01.2024 ); системний блок від комп`ютера серійний номер RС332ККРВ чорного кольору , який поміщений до двох мішків , які скріплені липкою стрічкою НПУ та опечатано біркою - пакунок № 1 (номер № 9 постанови про визнання речовим доказом від 17.01.2024) ; три деталі від метало детектора, а саме дві котушки та рама «GARRETT» які поміщуються до двох поліетиленових мішка які скріплюється липкою стрічкою НПУ та опечатано біркою - пакунок № 2 ( номер № 10 постанови про визнання речовим доказом від 17.01.2024 ); дві котушки від метало-детектора, які поміщено до сейф - пакета НПУ - 6112903 (номер № 14 постанови про визнання речовим доказом від 17.01.2024 ); металева лопата з пластиковою рукояткою-руків`я помаранчевого кольору, яка скріплюється липкою стрічкою та опечатано біркою - пакунок № 6 ( номер № 24 постанови про визнання речовим доказом від 17.01.2024); мобільний телефон ОРРО А 74 імей НОМЕР_4 з сім картою НОМЕР_5 , який поміщено до сейф пакету НПУ 1335108 ( номер № 25 постанови про визнання речовим доказом від 17.01.2024) - повернути власнику - ОСОБА_4 . Інші вилучені предмети за даною постановою від 17.01.2024 , які за актом № 14 прийому - передачі музейних предметів на тимчасове зберігання від 07.02.2024 передані НМІУ ім. Ю.Г. Безкоровайна - передати у власність Держави Україна.

Арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 22.01.2024 про накладення арешту на речові докази за постановою слідчого від 17.01.2024 - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя : ОСОБА_1