Провадження №1-кп/748/119/24
Єдиний унікальний № 748/4920/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 листопада 2022 року за № 0000209, відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Киселівка Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим почав діяти воєнний стан на території України.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.05.2022 № 127 старший солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 вважається таким, що справи та посаду електрика відділення інженерних конструкцій інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації старший солдат ОСОБА_5 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

В свою чергу, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації старший солдат ОСОБА_5 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 01 вересня 2022 року близько 08 години 00 хвилин, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, визначене в АДРЕСА_2 .

18 жовтня 2023 року ОСОБА_5 самостійно з`явився до П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, та заявив про себе.

Так, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 , внаслідок самовільного залишення місця служби, визначеного в АДРЕСА_2 , обов`язки військової служби з 01 вересня 2022 року до 17 жовтня 2023 року не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, що викладені в обвинуваченні та показав, що він дійсно 01.09.2022 залишив місце служби, в смт. М.Коцюбинське, повернувся до військової служби 18.10.2023. В скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

ОСОБА_5 є раніше не судимим, на обліку у лікаря психіатра не перебував, протягом 2016-2020 років доставлявсяч в диспансерне наркологічне віддідлення ЧОПНЛ внаслідок вживання алкоголю та канабінгоїдів, згідно службової характеристики характеризується посередньо, неодружений.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані, що характеризують його особу, майновий стан, сімейний стан, і вважає, що йому має бути призначено покарання в межах санкції інкримінованої йому статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, обставини вчиненого та відношення обвинуваченого до скоєного, з урахуванням положень ч.1 ст.5 КК України вчинив дане кримінальне правопорушення до набрання чинності Закону № 2839-IX від 13.12.2022, за час відсутності в розташуванні нових кримінальних правопорушень не вчинив, виходячи з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, із звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на певний термін, з покладенням на останнього певних обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_7 і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_7 органом досудового слідства не обирався, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1