Справа № 214/4448/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000190 від 24.04.2024 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, інваліда з дитинства 2-ї групи, на утриманні дітей не маючого, зареєстрованого з-а адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на початку березня 2024 року, діючи умисно, маючи намір на використання завідомо підробленого документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи і який надає права не керування транспортним засобом, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, за допомогою месенджеру «Telegram» придбав для подальшого використання посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 01.03.2024 ТСЦ 8041. 23.04.2024 року приблизно о 18:05 годині, ОСОБА_3 рухався на автомобілі «Фольксваген Пасат», реєстраційний номер НОМЕР_2 біля ГБК «Лада» поблизу будинку АДРЕСА_3 , де був зупинений працівниками патрульної поліції та під час перевірки документів, маючи намір на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно висновку експерта № CE-19/104-24/17717-ДД від 29.04.2024: 1) бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 01.03.2024 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за способами друку та наявністю спеціальних елементів захисту бланкам посвідчень водія встановленого зразка (виготовленим на ПК «Україна»). Фонові зображення, текстова інформація, лінії графлення, персональні дані, серія з номером та реквізити виготовлювача на бланку даного посвідчення водія отримані за допомогою кольорового знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом нанесення зображень; 2) в посвідченні водія серії НОМЕР_1 , видане 01.03.2024 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ознак, які б вказували на зміну первинного змісту не виявлено.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, за ознаками: використання завідомо підробленого документу.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, який затверджений 14 травня 2024 року процесуальним керівником прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім того, згідно з заявою ОСОБА_3 від 14 травня 2024 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті.

Також, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (Т.1, а.с.7).

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частинами 1 та 2 ст.382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КК України, є належними та допустимими, приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченій є щире каяття.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (Т.2, а.с. 60).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (Т.2, а.с.64), не працює, є інвалідом з дитинства 2-ї групи (Т.2 а.с. 65), раніше не судимого (Т2, а.с. 58зв.), на обліку в КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває (Т.2 , а.с. 60,62).

При призначенні покарання суд враховує, що у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Також, у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у виді штрафу в дохід держави.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.

Окрім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням техніко криміналістичної експертизи в розмірі 1 893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три гривні) 20 коп. (Т.2 а.с. 32).

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати пов`язані з проведенням техніко криміналістичної експертизи в розмірі 1 893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) гривні 20 копійок (Т.2 а.с. 32).

Речові докази:

- вилучене у ОСОБА_3 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 01.03.2024 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? опечатаний в паперовому пакеті та зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження (Том 2 а.с. 38).

-1 (один) диск DVD-R з відеозаписом даної події, залишити в матеріалах кримінального провадження (Том 2 а.с. 20).

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1