У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1738/24

Провадження № 1-кс/210/601/24

29 березня 2024 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення ВП №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000018 від 06.03.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що в провадженні СВ ВП №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 06.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи як осудна особа, маючи непогашену судимість, а саме за вироком від 16.03.2023 Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України та за вироком від 17.07.2023 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 185 КК України, вчинив умисне кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 , діючи як особа, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці та у невстановлений в ході досудового розслідування час та обставинах, але не пізніше ніж 28 березня 2024 року 21 години 02 хвилин, умисно незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яка була розфасована у готовий для подальшого продажу сліп-пакет з фіксатором, який помістив до зовнішньої кишені наплічної сумки, яка була одягнена на останньому.

В подальшому, 28.03.2024 в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії-контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в порядку ст. 271 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на в районі зупинки громадського транспорту «вулиця Віталія Матусевича», біля будинку № 63 по вулиці Соборності в м. Кривий Ріг, о 21:02 годині незаконно збув особі, відомості щодо якої не підлягають розголошенню, у матеріалах кримінального провадження відомий як « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », за 200 гривень 1 сліп-пакет в середині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, який знаходився у зовнішній кишені наплічної сумки, яка була одягнена на останньому.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-24/13597 - НЗПРАП від 29.03.2024, маса речовини, яка містилась у 1 сліп-пакеті, становить 0,262 г, та містить психотропну речовину PVP, яка включена до переліку особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, відповідно до таблиці № 2 списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770. Маса PVP становить 0,2261 г.

28.03.2024 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.03.2024 було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого проведено особистий обшук затриманого ОСОБА_4 під час якого виявлено та вилучено: 1 сліп-пакет із кристалічною речовиною, 1 товарний чек із речовиною зеленого кольору рослинного походження, 1 фрагмент скляної трубки із залишками речовини, 1 скляні ємності із залишками речовини, 1 металеву трубку із залишками речовини, наплічну сумку чорного кольору, брилок салатового кольору із малюнком, грошові кошти у розмірі 120 гривень, а саме 2 купюри по 50 гривень, 1 купюра 20 гривень, мобільний телефон «Huawei» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із номером телефону НОМЕР_3 , мобільний телефон «Sigma» IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , із номером телефону НОМЕР_6 .

28.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного збуту психотропних речовин, вчинені особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини.

Відповідно до постанови про долучення до кримінального провадження у якості речового доказу, винесеної 29.03.2024 слідчим СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 : 1 сліп-пакет із кристалічною речовиною, 1 товарний чек із речовиною зеленого кольору рослинного походження, 1 фрагмент скляної трубки із залишками речовини, 1 скляні ємності із залишками речовини, 1 металеву трубку із залишками речовини, наплічну сумку чорного кольору, брилок салатового кольору із малюнком, грошові кошти у розмірі 120 гривень, а саме 2 купюри по 50 гривень, 1 купюра 20 гривень, мобільний телефон «Huawei» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із номером телефону НОМЕР_3 , мобільний телефон «Sigma» IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , із номером телефону НОМЕР_6 визнано та долучено у якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0000018 від 06.03.2024.

Крім того, слідство вважає, що відмова у накладенні арешту на перераховані у протоколі обшуку від 28.03.2024 може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування слідів кримінального правопорушення, які необхідно дослідити у ході проведення необхідних слідчих дій для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні присутні не були, надали письмові клопотання зазначивши, що просять проводити розгляд клопотання про арешт майна без участі слідчого та прокурора, просили клопотання задовольнити.

Відповідно до ст.. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд розглядає дане клопотання у відсутність власника майна або його представника з метою збереження тимчасово вилученого майна, так як відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 06.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

28.03.2024 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.03.2024 було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого проведено особистий обшук затриманого ОСОБА_4 під час якого виявлено та вилучено: 1 сліп-пакет із кристалічною речовиною, 1 товарний чек із речовиною зеленого кольору рослинного походження, 1 фрагмент скляної трубки із залишками речовини, 1 скляні ємності із залишками речовини, 1 металеву трубку із залишками речовини, наплічну сумку чорного кольору, брилок салатового кольору із малюнком, грошові кошти у розмірі 120 гривень, а саме 2 купюри по 50 гривень, 1 купюра 20 гривень, мобільний телефон «Huawei» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із номером телефону НОМЕР_3 , мобільний телефон «Sigma» IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , із номером телефону НОМЕР_6 .

Відповідно до постанови від 29.03.2024 всі вилучені в ході обшуку предмети були долучені до матеріалів кримінального провадження та визнані речовими доказами.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку речей.

Накладення арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку речей, є необхідним для виконання цілей кримінального провадження, зокрема їх використання під час досудового розслідування з метою уникнення можливості приховати, пошкодити або передачі вказаного майна, що впливатиме на повне та об`єктивне проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання щодо арешту майна слідчий суддя повинен враховувати сукупність чинників та факторів, серед яких, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст.167 ч.2 п.1, 3 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідно до ст.168 ч.1 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ст.173 ч.1 КПК України).

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні, збереження речових доказів, досягнення дієвості кримінального провадження, відшкодування завданої шкоди, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого відділення ВП №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000018 від 06.03.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку по АДРЕСА_1 від 28.03.2024, а саме:

наплічну сумку чорного кольору;

брилок салатового кольору із малюнком;

грошові кошти у розмірі 120 гривень, а саме 2 купюри по 50 гривень, 1 купюра 20 гривень;

мобільний телефон «Huawei» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із номером телефону НОМЕР_3 ;

мобільний телефон «Sigma» IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , із номером телефону НОМЕР_6 .

Заборонити будь-кому будь-яким чином відчуджувати, розпоряджатись, використовувати вилучене майно до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту, окрім слідчого, прокурора для забезпечення збереження речових доказів, та/або подальшого звернення в дохід держави та виконання завдань кримінального провадження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1