Провадження № 1-кс/686/5444/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000157,

встановив:

22 червня 2024 року слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що «досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , з метою власної наживи, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме: вимоги ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» та ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку, на території України забороняється, знаючи, що канабіс, відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 (Таблиця I Список №1), віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, та маючи корисливий мотив, направлений на незаконний збут канабісу, усвідомлюючи протиправність та суспільну-небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, незаконно придбав, незаконно зберігав та незаконно збував особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Так, ОСОБА_6 , при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 17 березня 2023 року, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, незаконно придбав, з метою подальшого незаконного збуту, повітряно-суху речовину рослинного походження зеленого кольору, масою 19,38 г., що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 16,589 г., який незаконно зберігав, з метою подальшого незаконного збуту, у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 17.03.2023.

Після цього, 17 березня 2023 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , з метою подальшого незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи поблизу будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за грошову винагороду у сумі 3400 гривень, шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно збув особі під зміненими анкетними даними Насарідзе ОСОБА_7 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою, в перерахунку на суху речовину, 16,589 г., який знаходився в полімерному згортку, досягнувши, при цьому, раніше поставленої мети, а саме: незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено. Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, канабіс (Таблиця І Список № 1) віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 30 серпня 2023 року, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, незаконно, повторно придбав, з метою подальшого незаконного збуту, подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, загальною масою 17,31 г., що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 13,5г., який незаконно, повторно зберігав у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 30.08.2023, з метою подальшого незаконного повторного збуту.

Після цього, 30 серпня 2023 року, близько 09 години 40 хвилин, ОСОБА_6 , з метою подальшого незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи за адресою проживання, в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, тобто, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за грошову винагороду у сумі 3400 гривень, шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно, повторно збув особі під зміненими анкетними даними Насарідзе ОСОБА_7 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою, в перерахунку на суху речовину, 13,5 г., який знаходився в двох полімерних згортках, досягнувши, при цьому, раніше поставленої мети, а саме: незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено. Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, канабіс (Таблиця І Список № 1) віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 20.06.2024, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, незаконно, повторно придбав, з метою подальшого незаконного повторного збуту, подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, масою 5,02 г., що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 3,93 г., який незаконно, повторно зберігав, з метою подальшого незаконного повторного збуту, за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , до 20.06.2024.

В подальшому, 20.06.2024, близько 11 години 20 хвилин, ОСОБА_6 , з метою подальшого незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, під час проведення контролю за вчиненням злочину, у формі оперативної закупки, перебуваючи поблизу будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за грошову винагороду у сумі 900 гривень, шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно, повторно збув особі під зміненими анкетними даними Насарідзе ОСОБА_7 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою, в перерахунку на суху речовину, 3,93 г., який знаходився в двох паперових згортках, досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме: незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено. Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, канабіс (Таблиця І Список № 1) віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Крім того, ОСОБА_6 , розуміючи те, що боєприпаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.178 Цивільного кодексу України, п.1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-12 від 17.06.1992, а також, в порушення вимог п.п. 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та п. 8.1, 8.9, 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також бойових припасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу бойових припасів, вчинив незаконне поводження із бойовими припасами за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 13.09.2023, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, незаконно придбав, з метою подальшого незаконного збуту, бойові припаси, а саме: сто шістдесят два патрони, які є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, калібру 7,62 мм., два патрони, які є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, проміжними патронами калібру 5,45 мм., один патрон, який є військовим боєприпасом стрілецької вогнепальної зброї, калібру 7,65 мм., дев?ять патронів, які є цивільними боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, спортивними револьверними патронами калібру 7,62 мм., з безоболонковою кулею, чотири патрони, які є гвинтівковими патронами з бронебійно-запальною кулею калібру 7,62 мм., п?ять патронів, які є патронами калібру 12,7 мм., з бронебійно-запальною кулею, які незаконно переніс до домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , де заховав вказані вище боєприпаси, розпочавши, таким чином, їх незаконне зберігання, з метою збуту, до 13.09.2023.

В подальшому, ОСОБА_6 , порушуючи вимоги законодавства щодо правового режиму обігу боєприпасів в Україні, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за грошову винагороду у сумі 2000 гривень, шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно збув особі під зміненими анкетними даними Насарідзе ОСОБА_7 бойові припаси, а саме: сто шістдесят два патрони, які є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, калібру 7,62 мм., два патрони, які є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, проміжними патронами калібру 5,45 мм., один патрон, який є військовим боєприпасом стрілецької вогнепальної зброї, калібру 7,65 мм., дев?ять патронів, які є цивільними боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, спортивними револьверними патронами калібру 7,62 мм., з безоболонковою кулею, чотири патрони, які є гвинтівковими патронами з бронебійно-запальною кулею калібру 7,62 мм., п?ять патронів, які є патронами, калібру 12,7 мм. з бронебійно-запальною кулею, досягнувши, при цьому, раніше поставленої мети, незаконного збуту вищевказаних боєприпасів.

21 червня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, наявні ризики, передбаченні п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 18.08.2024 р., з визначенням застави, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки застосування до ОСОБА_6 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможуть запобігти настанню вищевказаних ризиків.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0000157, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що Хмельницьким районним управлінням поліції ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000157 від 13.01.2023 р., за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України.

20.06.2024 р. ОСОБА_6 був затриманий, в порядку ст.208 КПК України, фактичний час затримання - 11 год. 17 хв. 20.06.2024 р.

21.06.2024 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, а 22.06.2024 р. - йому було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протоколи про результати контролю за вчиненням злочину від 17.03.2023 р., протоколи про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 17.03.2023 р., від 23.08.2023 р., від 30.08.2023 р., від 13.09.2023 р., від 02.10.2023 р.; протоколи огляду від 06.05.2023 р.; протоколи огляду грошових коштів від 13.09.2023 р., від 20.06.2024 р.; протокол огляду покупця від 20.06.2024 р.; протокол вилучення придбаного товару від 20.06.2024 р.; протокол затримання ОСОБА_6 від 20.06.2024 р.; протоколи обшуку від 20.06.2024 р. та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінальних правопорушень, не встановлено.

Санкція ч.2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а санкція ч.1 ст.263 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, тобто, згідно зі ст.12 КК України, дані злочини класифікуються як тяжкі.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час свідки судом не допитані, а тому існує ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку, на стадії досудового розслідування, свідчення отримуються шляхом допиту цих осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду, - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК України). Отже ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від цих осіб.

Також, на думку слідчого судді, обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , та дані, які характеризують його особу, зокрема те, що він не працевлаштований, тобто немає стабільного джерела доходу, дозволяють дійти до висновку про існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

За таких обставин по справі, приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, не працює, однак має постійне місце проживання, родину, зокрема, бабу похилого віку та батька-військовослужбовця. Проте, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжких злочинів, зокрема, проти громадської безпеки та у сфері обігу наркотичних речовин, що становить підвищену суспільну небезпечність.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, зокрема й майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , наявність у нього баби похилого віку та батька, який є військовослужбовцем, відсутність у підозрюваного легального доходу, репутацію ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, вік та стан його здоров`я, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе впливати на свідків, зокрема, й за допомогою телефонного зв`язку або через третіх осіб. Застосування застави, як основного запобіжного заходу, на даному, початковому, етапі досудового розслідування, теж неможливе, оскільки при застосуванні такого запобіжного заходу, можливість його виконання відтермінована у часі, за який, підозрюваний, не ризикуючи втратити заставу, матиме можливість незаконно впливати на свідків, переховуватись від органу досудового розслідування чи вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи щодо можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема й у вигляді домашнього арешту. Крім того, аргумент сторони захисту щодо необхідності ОСОБА_6 здійснювати догляд за похилого віку бабою, не може слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого, оскільки доказів тієї обставини, що баба підозрюваного не може обходитись саме без допомоги ОСОБА_6 , стороною захисту не надано, та спростовуються показами самого підозрюваного про те, що його баба здатна самостійно пересуватись, тому, очевидно, що остання може обходитись без сторонньої допомоги.

Враховуючи характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому, застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме до 18.08.2024 року включно.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривні.

Визначаючи на підставі ч.3 ст.183 КПК України розмір застави, вважаю, що застава в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 грн., буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

В разі внесення застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 грн., підозрюваний ОСОБА_6 буде зобов`язаний прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього будуть покладені наступні обов`язки: не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Застава, визначена не у максимальному розмірі, з передбаченого ч.5 ст.182 КПК України, - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на думку слідчого судді, не є завідомо непомірною для ОСОБА_6 , крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. На даний час відсутні належні правові підстави для визначення застави, як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою, у меншому розмірі, ніж визначений слідчим суддею розмір.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 18 серпня 2024 року включно.

Визначити заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 грн., в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього слід покласти наступні обов`язки:

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє до 18 серпня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя