СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1964/24
ун. № 759/5318/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000588, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мощун, Київської області, громадянина України, українця, офіційно працевлаштованого у ТОВ «БК Малахіт» на посаді монтажника, не одруженого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000588, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділом Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000588 від 12.02.2024 року, відкритого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369 КК України .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.02.2024 року приблизно о 21 годині 45 хвилин поліцейський взводу № 2, роти № 5, батальйону № 2, полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, сержант поліції ОСОБА_7 та поліцейський взводу № 1, роти № 4, батальйону № 2, полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, рядовий поліції ОСОБА_8 , перебували на службі з забезпечення охорони громадського порядку в Святошинському районі м. Києва в складі екіпажу «Рубін-805» (ОСОБА_8, ОСОБА_7), по території оперативного обслуговування в м. Києві, а саме автопатрулювання у Святошинському районі м. Києва.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою 1 до ст. 364 КК України, є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.

Так, 11.02.2024 року приблизно о 21 годині 45 хвилин, під час здійснення автопатрулювання поблизу ТЦ «Лавіна» за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6, сержант поліції ОСОБА_7 зупинив автомобіль марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого порушив правила дорожнього руху, а саме порушення вимог дорожнього знаку 5.16 «Правил дорожнього руху України» повернув ліворуч, в той час, коли рух по смузі дозволяється тільки прямо, із застосуванням проблискових маячків та спеціальних звукових сигналів.

У вказаному автомобілі, на місці водія поліцейськими виявлено ОСОБА_4 , якому висунуто вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на транспортний засіб. В ході розмови з водієм ОСОБА_4 , у нього були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та поведінка, що не відповідає обстановці. Водій одразу зізнався, що вживав алкогольні напої, а саме пиво.

Після цього, ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_4 , що відносно нього буде складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В цей час, у ОСОБА_4 , який усвідомив, що відносно нього буде складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, виник злочинний умисел спрямований на пропозицію надати службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою дії в його інтересах, з використанням влади та службового становища, а саме - не складання відносно нього протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що тягне за собою позбавлення права керування транспортним засобом.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на пропозицію надати службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в його інтересах, приблизно о 21 годині 45 хвилин 11.02.2024 року ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що поліцейський взводу № 2, роти № 5, батальйону № 2, полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, сержант поліції ОСОБА_7 та поліцейський взводу № 1, роти № 4, батальйону № 2, полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, рядовий поліції ОСОБА_8 , є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представилися та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно, з мотивів запобігання настання негативних правових наслідків для себе, з метою уникнення адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, перебуваючи поблизу ТЦ «Лавіна» по вул. Берковецька, 6, в Святошинському районі м. Києва, в ході розмови біля автомобіля «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , висловив словесну пропозицію надати вказаним працівникам поліції неправомірну вигоду, на що останні відмовились.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 своїми умисними діями, які виразились у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, надає таку вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

Вина ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

07.03.2024 року, у зв`язку із переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування, останньому поштовим зв`язком по місцю його реєстрації та проживання направлено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

В подальшому, 14.03.2024 року підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук, де він перебуває по теперішній час.

Органом досудового розслідування також зазначено, що відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування до підозрюваного ОСОБА_9 , запобіжного заходу є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання: спробам його переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; вчиненню інших кримінальних правопорушень, за наявністю для застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу.

На даний час встановлено, що підозрюваний ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років; не має стійких соціальних зв`язків та переховувався від органу досудового розслідування.

На підставі викладеного, просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у ньому.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, також вказав, що має офіційне працевлаштування та малолітню дитину на утриманні.

Повно та всебічно дослідивши матеріали поданого клопотання, заслухавши прокурора, думку підозрюваного, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 зазначеної статті встановлено мету застосування запобіжного заходу, яка полягає у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 193 КПК України встановлено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Також ч. 1 ст. 194 КПК України вказується, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. При цьому така підозра не може ґрунтуватися лише на тому, що особа вчинила в минулому правопорушення, навіть аналогічне. Таким чином, підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, ЄСПЛ підкреслив також, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні особливої категорії злочинів».

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 12.02.2024 року; протоколом допиту свідка від 12.02.2024 року; постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 12.02.2024 року; протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 12.02.2024 року; протоколом огляду відеозапису від 14 лютого 2024 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, при дослідженні матеріалів справи, доданих до клопотання, суд встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

У поданому клопотанні наведено ряд ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема орган досудового розслідування зазначив, що підозрюваний - ОСОБА_4 може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як на підставу зазначеному орган досудового розслідування посилається на те, що підозрюванийОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років; не має стійких соціальних зв`язків та переховувався від органу досудового розслідування.

Однак суд зауважує, що ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку, це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі «W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).

Суд враховує, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2024 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Святошинського районного суду міста Києва для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Також ОСОБА_4 перебував у розшуку за Святошинським УП ГУНП у м. Києві ОРС «Розшук» №08-0661 від 19.03.2024 року як особа, яка переховується від органів досудового розслідування.

Таким чином, матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та / або суду. Отже, об`єктивно існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно з тим, слідчий суддя вважає недоведеними ризики, передбачені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідка, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має офіційне працевлаштування, характеризується на місці роботи позитивно. Окрім того, на утриманні ОСОБА_4 перебуває малолітня дитина.

Таким чином, доводи органу досудового розслідування щодо того, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків спростовані.

Суддя звертає увагу, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 ЄСПЛ констатував порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

У поданому клопотанні орган досудового розслідування вказав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування не наведено належного обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою. Саме лише посилання на вказані обставини із посиланням на загальні норми без врахування конкретних обставин справи, слідчий суддя не може розцінювати як доведення неможливості застосувати до підозрюваного альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Таким чином, зважаючи на ч. 4 ст. 194 КПК України, відповідно до якої, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищезазначені норми кримінального процесуального законодавства, ретельно дослідивши матеріали поданого клопотання та заслухавши учасників судового засідання, суд доходить до висновку, що до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має бути застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених частинами 5 та 6 статті 194 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Таким чином, беручи до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, доведеність ризиків, наведених у клопотанні, керуючись ст.ст. 2, 7, 176-178, 181, 193, 194 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000588, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня на час дії запобіжного заходу;

- прибувати до слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за першою вимогою;

- не відлучатися із Київської області с. Мощун без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не спілкуватися із іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні без дозволу на це слідчого, прокурора чи суду.

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що порушення покладених на нього слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту затримання підозрюваного, тобто з 04.04.2024 року.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді діє 60 (шістдесят) днів до 03 червня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1