БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №728/1084/23
Провадження № 1-кп/730/2/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзна клопотання прокурора про продовження строку тримання під домашнім арештом у кримінальному провадженні №0000294 від 20.11.2022р. по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта вища, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Борзнянського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження №0000294 від 20.11.2022р. по обвинуваченню ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

12 березня 2024 року прокурор у судовому засіданні подав клопотання від 12.03.2024р. про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку перебування під цілодобовим домашнім арештом із покладенням визначених ч.5 ст.194 КПК України додаткових обов`язків тривалістю на 2 місяці з дня закінчення дії попередньої ухвали, а саме з 18.03.2024р. Дане клопотання обгрунтоване тим, що строк дії застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчується 18 березня 2024 року, проте передбачені п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України ризики не зменшилися й продовжують існувати. Зокрема, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, в зв`язку з чим, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати (шляхом умовляння, підкупу, заохочення, психологічного впливу) на потерпілу та осіб, які можуть бути допитані як свідки й були очевидцями кримінального правопорушення, задля їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення відомих їм обставин. Ризик іншим чином перешкодити кримінальному провадженню може виразитися в створенні обвинуваченим штучних доказів та підбурюванні осіб до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Копію даного клопотання обвинувачений та його захисник отримали 12 березня 2024 року.

Потерпіла та її представник у судовому засіданні підтримали зазначене клопотання прокурора й просили його задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що перебування ОСОБА_5 не під цілодобовим домашнім арештом при відсутності в нього електронного засобу контролю не слід вважати ефективним запобіжним заходом, оскільки обвинувачений може безконтрольно контактувати з необхідними йому особами, чинити на них певний тиск.

Обвинувачений у судовому засіданні з даним клопотанням прокурора погодився частково й просив застосувати до нього нічний домашній арешт, оскільки не повинен тривалий час перебувати на утриманні в батьків, а мати можливість у денний час заробляти кошти на своє проживання.

Захисник у судовому засіданні просив у задоволенні вказаного клопотання прокурора відмовити, так як ним не доведено існування наведених ризиків, які є лише бездоказовими припущеннями; ОСОБА_5 не допускав порушень покладених на нього обов`язків, ніяких скарг на його поведінку не надходило, а незастосування до нього уповноваженим органом поліції електронного засобу контролю за відсутністю такого не може бути покладено у вину обвинуваченому. Як варіант, до ОСОБА_5 можливо застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Розглянувши вказане клопотання прокурора, заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За змістом положень ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого (ч.1). Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч.2). За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий (ч.3).

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби (ч.1). Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2). Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим (ч.6).

Згідно з ч.5 ст.199 КПК України клопотання слідчого, прокурора про продовження строку запобіжного заходу може бути задоволене в разі доведеності ним, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті (обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу), виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під запобіжним заходом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 травня 2023 року було частково задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 і йому продовжено строк тримання під цілодобовим домашнім арештом та дію покладених ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 02.12.2022р. обов`язків до 18 липня 2023 року.

Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 червня 2023 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під цілодобовим домашнім арештом та дію покладених обов`язків до 18 вересня 2023 року.

Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2023 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під цілодобовим домашнім арештом та дію покладених обов`язків до 18 листопада 2023 року.

Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2023 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під цілодобовим домашнім арештом та дію покладених обов`язків до 18 січня 2024 року.

Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 09 січня 2024 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під домашнім арештом та дію покладених обов`язків до 18 березня 2024 року.

Суд вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено і знайшло своє підтвердження продовження існування ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- наявність у ОСОБА_5 потенційної можливості переховуватись від суду, так як він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років й з огляду на його суворість, невизнання винуватості, сімейно-соціальний стан (неодружений, утриманців не має, не працює) обвинувачений може залишити постійне місце проживання; при цьому, суд враховує не лише потреби конкретної особи, а й загальні суспільні інтереси, які зважаючи на велику суспільну небезпечність інкримінованого злочину, вимагають більш суворішого підходу;

- існування високої ймовірності незаконного впливу обвинуваченого (його рідних) на потерпілу в даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, свідки обвинувачення та захисту вже були допитані судом, клопотань про допит інших осіб, які могли бути очевидцями події, сторонами кримінального провадження не заявлялось, в зв`язку з чим ризик незаконного впливу саме на свідків у цьому кримінальному провадженні наразі відсутній.

Одночасно суд звертає увагу сторони захисту, що ризик - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства чи суду подій, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України.

Натомість, продовження існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України (можливість обвинуваченого перешкодити кримінальному провадженню іншим чином) прокурором не доведено і є лише його абстрактним припущенням.

Так, неодноразово заявляючи про існування даного ризику в клопотанні про продовження строку тримання під домашнім арештом, прокурор протягом тривалого часу не навів конкретних фактів та не довів у який саме спосіб ОСОБА_5 вже намагався перешкодити кримінальному провадженню чи висловлював наміри, готував спроби в подальшому вчиняти якісь дії, направлені на перешкоджання правосуддю. Посилання держобвинувача на наявність в обвинуваченого кола зв`язків із керівництвом та службовими особами служби судової охорони та правоохоронних органів, здобутих в силу проходження ним служби, не є слушними, оскільки ОСОБА_5 вже більше року не працює в зазначеній системі, що є достатнім часом для нівелювання окресленого ризику. Характерно, що на це суд вже звертав увагу прокурора в попередній своїй ухвалі від 09 січня 2024 року.

Водночас суд враховує, що з моменту надходження до суду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 забезпечував належну процесуальну поведінку під час дії застосованого до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту (як цілодобового, так і в певний час доби), виконував покладені на нього обов`язки, що прокурором не спростовано і вказує на позитивні наміри обвинуваченого виконувати свої процесуальні обов`язки в подальшому.

Відтак, з огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний час доби та покладенням передбачених ч.5 ст.194 КПК України додаткових обов`язків.

Гарантією ж належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та запобіганню наявним ризикам при такому режимі відбування домашнього арешту є покладення на обвинуваченого обов`язку у виді носіння електронного засобу контролю.

Саме такий запобіжний захід та застосовані обмеження на даному етапі здійснення судового провадження будуть необхідними й достатніми для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження та досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Не є слушними посилання прокурора та потерпілої сторони щодо неефективності застосованого до ОСОБА_5 пом`якшеного домашнього арешту через відсутність у ГУНП в Чернігівській області електронних засобів контролю (лист №3585/124/45.1-2024 від 12.03.2024р. за підписом Т.в.о. начальника ВП №1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 ), оскільки згідно положень «Порядку застосування електронних засобів контролю», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №480 від 08.06.2017р., організацію виконання відповідної ухвали слідчого судді, суду, якою підозрюваного, обвинуваченого зобов`язано носити ЕЗК, покладено на уповноважених поліцейського, начальника органу (підрозділу) поліції, керівництво ГУНП.

Натомість, отримавши ухвалу суду від 09.01.2024р. про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю, керівництво ВП №1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області лише через два місяці 12 березня 2024 року спромоглося сповістити суд про неможливість виконання судового рішення, при цьому не надавши жодних доказів своєчасного звернення до ГУНП в Чернігівській області та відсутності в ньому чи в інших підконтрольних МВС України територіальних підрозділах електронних засобів контролю.

Водночас, як вірно вказує захисник, дана бездіяльність уповноважених працівників державних органів не може бути поставлена у вину самому обвинуваченому, на якого жодною нормою кримінального процесуального законодавства не покладено обов`язку вчиняти якісь активні дії щодо стимулювання правоохоронців до належного виконання їх професійних обов`язків.

Принагідно суд враховує й ту обставину, що процесуальний прокурор, на якого покладено контроль за організацією виконання ухвали суду, не надав ніяких доказів вжиття заходів реагування щодо уповноважених працівників органів Національної поліції з приводу невиконання судового рішення (ініціювання службового розслідування, внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення за ст.382 КК України та ін.).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, дане клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.131, 132, 176-178, 181, 199, 205, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1.Клопотання прокурора про продовження строку тримання під домашнім арештом стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити частково.

2.Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці - до 18 травня 2024 року.

3.Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні додаткові обов`язки:

- заборонити залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу доби з 14-00 год. дня до 08-00 год. ранку (за винятком необхідності отримання екстренної медичної допомоги, прослідування до найближчого укриття);

- не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати за першим викликом до прокурора, суду на визначений час;

- утриматись від спілкування з потерпілою в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

4.Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання ним вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

5.Строк закінчення дії даної ухвали - 18 травня 2024 року.

6.Виконання ухвали покласти на ВП №1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, а контроль за організацією її виконання - на процесуального прокурора.

7.Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1