ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5599/24
провадження № 1-кп/753/1313/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 307 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту, ОСОБА_2 21 жовтня 2023 року близько 10 год. 53 хв., діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з метою особистого збагачення, попередньо домовившись з особою, яка погодилась на конфіденційне співробітництво ОСОБА_6 , про збут йому бойових припасів та вибухових пристроїв, зустрілись в раніше обумовленому місці, а саме: біля будинку №1 по вул. Тепловозній в м. Київ , де ОСОБА_6 передав ОСОБА_2 та особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, автомобіль марки «Mercedes Vito» д.н.з. НОМЕР_1 , з метою завантаження в нього бойових припасів та вибухових пристроїв.

Після цього ОСОБА_2 , діючи спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, на автомобілі марки «Mercedes Vito» д.н.з. НОМЕР_1 попрямували до гаражного боксу № НОМЕР_2 за адресою: м. Київ, вул. Тепловозна, 18-Г , де здійснили завантаження у багажне відділення автомобіля бойові припаси, а саме: бойові проміжні патрони калібру 7,62х39, у кількості 1400 одиниць, патрони з маркуванням «188х82» споряджені оболонковою кулею типу «ЛПС», у кількості 325 одиниць; патрони з маркуванням «188х73» споряджені оболонковою кулею типу «Т», у кількості 70 одиниць; патрони з маркуванням «17 70» споряджені оболонковою кулею типу «Б-32», у кількості 80 одиниць; бойові кулеметні патрони 12,7х108 мм з бронебійно-запалюючими кулями «Б-32», у кількості 491 одиниці; реактивні протитанкові гранати РПГ М72, у кількості 3 одиниць; реактивні протитанкові гранати DRTG73, у кількості 2 одиниці; набої калібру 12,7х108 мм з бронебійно-запалюючою кулею «Б-32», у кількості 305 одиниць; набої калібру 12,7х108 мм з запалюючою кулею миттєвої дії «МДЗ», у кількості 225 одиниць; 40-мм постріли ВОГ-25 до гранатометів, у кількості 40 одиниць; реактивна протитанкова граната РПГ 18 калібру 64 мм, у кількості 1 одиниця; реактивна протитанкова граната РПГ 26 калібру 72,5 мм, у кількості 2 одиниці; реактивна протитанкова граната АТ4-CS RS калібру 84 мм, у кількості 2 одиниці; реактивна протитанкова граната АТ4 HEAT калібру 84 мм, у кількості 2 одиниці; кумулятивно-осколково-фугасні постріли 40 мм з універсальними осколково-бронебійними гранатами М430А1, у кількості 139 одиниць; вибухові пристрої, а саме: запали типу AF11, у кількості 26 одиниць; запали типу УДЗ, у кількості 42 одиниці; а також: корпуси гранати Ф1, що споряджені зарядом вибухової речовини тротил, масою 50-56 г., у кількості 13 одиниць; корпус гранати РГО, що споряджені зарядом вибухової речовини А-ІХ-1, масою 90г., у кількості 30 одиниць; промислово виготовлену протипіхотну міну осколкової дії, кругового ураження ОЗМ72, із зарядом вибухової речовини тротилом 660 г., у кількості 1 одиниця; промислово виготовлені протипіхотні осколкові міни направленої дії МОН50, із зарядом вибухової речовини ПВВ-5А 700 г., у кількості 3 одиниці; тротилові шашки масою 400 г., у кількості 8 одиниць; протитанкові надкаліберні гранати кумулятивної дії «ПГ-7М», споряджені вибуховою сумішшю А-ІХ-І масою 320 г., у кількості 9 одиниць; стартові порохові заряди «ПГ-7ПМ», у кількості 14 одиниць; протитанкові надкаліберні гранати комулятивної дії «ПГ-7Л», спорядженні вибуховою сумішшю ОКФОЛ масою 1030 г., у кількості 6 одиниць; стартові порохові заряди «ПГ-7ПЛ» у кількості 4 одиниці; корпус ручної осколкової гранати РГД 5, який споряджений зарядом вибухової речовини масою близько 90 г., у кількості 1 одиниця; корпуси наступальних осколкових ручних гранат РГН, які споряджені зарядом вибухової речовини масою близько 90 г., у кількості 14 одиниць; корпуси наступальних ручних осколкових гранат RDX (GHO-1), споряджені вибуховою речовиною масою близько 58 г., у кількості 26 одиниць.

В подальшому ОСОБА_2 за попередньої змови з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перевезли зазначені бойові припаси, вибухові пристрої та вибухові речовини в автомобілі марки «Mercedes Vito» д.н.з. НОМЕР_1 до вулиці Канальної в м. Київ, де біля будинку №7 залишили цей автомобіль.

Після цього, 21 жовтня 2023 року у період з 11 год. 38 хв. по 11 год. 58 хв., ОСОБА_2 , діючи за попередньої змови з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з корисливих мотивів здійснили збут зазначених бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, повідомивши ОСОБА_6 місце розташування автомобіля марки «Mercedes Vito» д.н.з. НОМЕР_1 , в багажному відділені якого зберігались бойові припаси та вибухові пристрої.

Того ж дня, близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_2 , діючи спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, зустрілись з ОСОБА_6 у заздалегідь обумовленому місці, яке ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_6 в месенджері «Telegram», а саме: на АЗС « Shell », розташованій по вул. Столичне Шосе м. Київ , з метою отримання від останнього грошових коштів в розмірі 18500 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ станом на 21 жовтня 2023 року становить 677318 гривень 30 копійок). Під час зустрічі з ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, були затримані працівниками правоохоронних органів.

Дії ОСОБА_2 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України як носіння та збут бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчинені за попередньою змовою групою осіб

18 березня 2024 року між прокурором ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_2 беззастережно визнав свою винуватість у вказаних діяннях та погодили покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі, зі звільненням останнього від відбування призначеного покарання, з випробуванням з іспитовим строком, визначеним ст. 75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

В статті 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Ураховуючи викладене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисників, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє, викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд уважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_2 , яким затвердити угоду про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Зокрема, при призначенні покарання суд бере до уваги наступне.

Згідно з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, включаючи роль, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінку під час його вчинення та інші фактори, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку кримінального правопорушення та/або небезпечність винуватця. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Враховуючи конкретні обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та з огляду на особу ОСОБА_2 , який не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра, обставини, що пом`якшують його покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд уважає за можливе призначити останньому покарання у виді позбавлення волі, але не в максимальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 263 КК України.

Разом з тим, ураховуючи дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, несудимий, є військовослужбовцем, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд уважає, що виправлення ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.

Частиною 1 ст. 76 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені цією частиною, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Разом з тим, частиною 4 цієї статті встановлено, що нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Зважаючи на наведені положення закону України про кримінальну відповідальність, враховуючи, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем та продовжуватиме військову службу, суд позбавлений можливості покласти на нього до виконання обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема прибувати до органу пробації, й наразі такий нагляд за ним має здійснювати командир військової частини за місцем служби.

У разі звільнення з військової служби протягом іспитового строку, тривалістю 2 роки від дня ухвалення вироку, обвинувачений ОСОБА_2 зобов`язаний з`явитися до органу пробації за місцем проживання й до завершення цього строку виконувати обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 березня 2024 року між прокурором ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000224 від 13 березня 2024 року.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 76 КК України командиру військової частини за місцем служби здійснювати нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_2 протягом встановленого іспитового строку тривалістю 1 рік.

У разі звільнення з військової служби до завершення встановленого іспитового строку тривалістю 1 рік, на підставі пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_2 виконання наступних обов`язків: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 60260 грн.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1