ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/129/23
Провадження №1-кс/477/350/24
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

11 квітня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту, подане в межах кримінального провадження №0000332 від 10 липня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 332, частинами першою статті 366, частиною першою статті 368, частиною першою статті 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2024 року представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 02 березня 2023 року в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000302 від 24 листопада 2022 року на майно, що було вилучено за місцем проживання ОСОБА_4 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що на даний час з вилученим майном проведено усі необхідні слідчі дії, вилучене майно не має відношення до цього кримінального провадження, тому на даний час відпала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту, з огляду на що звернувся до слідчого судді з цим клопотанням.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд клопотання про скасування арешту без його участі.

Від прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 надійшло повідомлення про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 24 листопада 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 перебуває на розгляді Приморського районного суду міста Одеси. Однак 10 липня 2023 року з вказаного кримінального провадження виділено матеріали відносно невстановлених осіб в окреме провадження за №0000332 від 10 липня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 332, частинами першою статті 366, частиною першою статті 368, частиною першою статті 190 КК України, серед яких матеріали щодо арешту майна вилученого у ОСОБА_4 , процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Згідно заяви прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , надісланої на адресу суду, у кримінальному провадженні №0000332 від 10 липня 2023 року відносно майна, вилученого у ОСОБА_4 призначено експертизи, що потребує надання у розпорядження експертів оригіналів телефонів, а вилучені документи безпосередньо містять відомості, що підлягають встановленню під час досудового розслідування.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною третьою статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (частина десята статті 170 КПК України).

Згідно з частиною першою статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя з урахуванням наданих доказів має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у частині другій статті 170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов:

- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;

- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що у СУ ГУНП в Миколаївській області здійснювалося досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України за фактом організації діяльності щодо незаконного переправляння осіб через державний кордон України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 листопада 2022 року, що підтверджується витягом з ЄРДР №0000302.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженню встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше листопада 2022 року, у ОСОБА_7 , який мав особисті знайомства та корумповані зв`язки у державних органах та установах на території міста Одеси, виник злочинний умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом забезпечення проходження військово-лікарських комісій особами призовного віку та отримання кінцевих недостовірних документів (щодо звільнення від військової служби у зв`язку із незадовільним станом здоров`я), які надають право на безперешкодний виїзд з України і в`їзд в Україну, з метою незаконного збагачення за рахунок одержаної грошових коштів від зазначеної злочинної діяльності.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які офіційно не були ніде працевлаштовані та не мали постійних джерел доходу, довівши до їх відома деталі розробленого ним плану протиправної діяльності.

У свою чергу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залучили до злочинної діяльності службових осіб компетентних органів та установ, серед яких: Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради, які за грошову винагороду погодились на спільну участь у вчиненні організованих злочинів.

В період часу з 19 січня 2023 року по 02 лютого 2023 року, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 за грошову винагороду в розмірі 6500 доларів США забезпечили оформлення та видачу ОСОБА_11 документів, а саме: довідки військово-лікарської комісії від 26 січня 2023 року №37/1189 на ім`я ОСОБА_11 з відомостями про непридатність до військової служби за станом здоров`я; тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 у яких відображені відомості про непридатність до військової служби за станом здоров`я, на підставі яких ОСОБА_11 02 лютого 2023 року перетнув державний кордон України.

Цього ж дня, у межах даного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області проведено обшуки за місцем проживання основних фігурантів справи; осіб, які були залучені ними до злочинної діяльності, а також у адміністративних будівлях та установах міста Одеси, серед яких ІНФОРМАЦІЯ_1 , КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради, Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, в ході яких виявлено та вилучено документацію та відомості, що стосуються протиправної діяльності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших осіб, пов`язаної з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

В ході обробки отриманої органом досудового розслідування інформації, що зокрема здобута в результаті проведення обшуків, та інших слідчих дій, встановлено коло осіб, які отримали документи необхідні для перетину державного кордону України, всупереч встановленому порядку для їх отримання, в тому числі й ОСОБА_4 .

17 лютого 2023 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 під час якого, було виявлено та вилучено оригінал тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1 арк.; оригінал Довідки військово-лікарської комісії від 01 лютого 2023 року №231601955 на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.; копію Довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № від 24 липня 2021 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1 арк.; мобільний телефон марки «Iphone 11» імеі 1) НОМЕР_3 , 2) НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Iphone 12 pro» імеі 1) НОМЕР_6 , 2) НОМЕР_7 з сім картою мобільного оператора НОМЕР_8 .

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 17 лютого 2023 року, майно, вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000302 від 24 листопада 2022 року.

В межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 березня 2023 року накладено арешт на майно, належне ОСОБА_4 , причетність якого до вчинення кримінального правопорушення перевірялася органом досудового розслідування.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 березня 2023 року в ході проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій орган досудового розслідування встановив, що ОСОБА_4 вів спілкування з основними фігурантами кримінального провадження, з огляду на що були достатні підстави вважати, що останній отримав від цих осіб документи необхідні для перетину державного кордону України, всупереч встановленому порядку для їх отримання.

Підставою арешту вилучених речей та документів став той факт, що постановою слідчого від 17 лютого 2023 року вилучені в ході обшуку речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному проваджені, оскільки вони відповідають критеріям, встановленим статтею 98 КПК України, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час Кримінального провадження.

Метою арешту майна, відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КК України, є забезпечення збереження речового доказу.

При цьому, арешт вилучених речей та документів обумовлений необхідністю встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо), з метою вирішення питань, які мають суттєве значення для досудового розслідування та належать до предмету доказування у даному кримінальному провадженні.

Вилучені у ОСОБА_4 документи містять відомості щодо порядку їх видачі, правомірність якого має встановлюватися органом досудового розслідування.

Під час вирішення питання про накладення арешту на вилучені речі та документи слідчий суддя встановив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 332 КК України є обґрунтованою, а характер вчиненого злочину відповідає тому ступеню тяжкості, що є підставою для застосування у Кримінальному провадженні арешту речей та документів, дійшов висновку, що існує ризик щодо втрати вилучених в ході обшуку речей, у тому числі відомостей, що містяться на них, а також дійшов висновку, що застосування арешту відповідає принципу розумності, є співрозмірним, виходячи із завдань кримінального провадження у відповідності до положень статті 2 КПК України, та не створюватиме негативних наслідків для третіх осіб.

У свою чергу, як вбачається з долучених заявником документів, у кримінальному провадженні №0000302 від 24 листопада 2022 року, 18 липня 2023 року прокурором направлено обвинувальний акт для розгляду до Приморського районного суду міста Одеси, а матеріали відносно невстановлених осіб виділено 10 липня 2023 року в окреме провадження за №0000332 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 332, частинами першою статті 366, частиною першою статті 368, частиною першою статті 190 КК України,.

За вказаного вбачається, що матеріали щодо арешту майна вилученого у ОСОБА_4 , на даний час є доказами у виділеному кримінальному провадженні №0000332 від 10 липня 2023 року.

Зі змісту ухвали слідчого судді від 02 березня 2023 року вбачається, що вирішуючи питання з приводу необхідності накладення арешту, слідчий суддя виходив серед іншого і з того, що інформація, яка міститься у мобільних телефонах ОСОБА_4 , які були вилучені під час обшуку, може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (встановлення кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

На даному етапі досудового розслідування, як встановлено слідчим суддею, постановою слідчого відносно мобільних телефонів, вилучених у ОСОБА_4 , призначено експертизу.

Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень визначені випадки, коли проведення експертизи можливе лише за наявності оригіналів документів, в тому числі електронних оригіналів документів (файлів).

Тому, слідчий суддя вважає належними доводи прокурора, що потреба у накладені арешту на майно обумовлена в тому числі й необхідністю проведення експертизи, за наслідком якої буде встановлена необхідність його подальшого утримання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні чи можливістю повернення володільцю як такого, що не містять на собі важливих відомостей для з`ясування обставин вчинення злочину.

Що стосується клопотання про скасування арешту на вилучені під час обшуку документи, слідчий суддя виходить з того, що завдяки проведенню обшуку слідчим вдалось зафіксувати дані з вилучених документів, які за встановлених досудовим розслідуванням обставин, отримані з порушенням порядку їх видачі.

Документи, які містять ознаки доказу у кримінальному провадженні та вилучаються слідчим, прокурором за результатами обшуку, однак не наділені ознаками майна, не є об`єктами цивільних прав, не мають історичної, художньої, наукової, літературної, економічної або іншої істотної цінності, зокрема, для особи, у якої вони вилучені та підлягають зберіганню протягом усього часу кримінального провадження за правилами, передбаченими статтею 100 КПК України. При цьому, за клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Виходячи із положень статті 170 КПК України, арешт на майно з метою його збереження як речового доказу накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи у випадку встановлення слідчим суддею наявності достатніх підстав вважати щодо відповідності такого майна критеріям речового доказу (стаття 98 КПК України) та необхідності такого арешту, та для вирішення даного питання не є обов`язковим встановлення факту перебування такої особи у певному процесуальному статусі у кримінальному провадженні.

З огляду на вищевикладене, доводи представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, щодо відсутності у ОСОБА_4 процесуального статусу у цьому провадженні, як підстава для скасування арешту не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Як встановлено слідчим суддею вилучені в ході обшуку документи місять у собі відомості, що підлягають перевірці під час проведення досудового розслідування, оскільки мають ознаки таких, що видані всупереч порядку їх видачі, а отже можуть бути знаряддям кримінального правопорушення та використані в подальшому як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час необхідність у арешті вилучених під час обшуку документів не відпала, а тому підстав для скасування арешту на даний час немає.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що відмова в задоволенні клопотання про скасування арешту майна не позбавляє особу права повторно звернутись до суду з відповідним клопотанням, після зміни обставин, що підлягають доказуванню при розгляді цього клопотання.

Керуючись статтями 98, 100, 170-174, 309, 372, 376 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_12