Справа №932/2098/24
Номер провадження №1-кс/932/669/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянувши клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна, в досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 20.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08 березня 2024 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання в якому слідчий просив накласти арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 200).

Перевіривши клопотання та додатки до нього приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Згідно з положеннями ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.

Саме до такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 року у справі 754/7061/15.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не є тим документом, який підтверджує вказані повноваження.

Як вбачається із матеріалів клопотання слідчого, постанова про призначення (визначення) прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні відсутня, як і рішення (постанова та/або доручення) керівника органу досудового розслідування щодо визначення слідчого (групи слідчих).

Враховуючи наведене, вказане клопотання не може бути розглянуто по суті та підлягає поверненню особі, що його подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 110, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна, в досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 20.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України повернути заявнику та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1