Справа № 569/226/24
УХВАЛА

20 березня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000163 від 23.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що відповідно до наявних матеріалів, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.11.2023 близько 03 години 00 хвилин, використовуючи власний мобільний телефон, здійснив відеофіксацію розміщення та функціонування спостережного посту поблизу населеного пункту Оржів Рівненського району Рівненської області, після чого, того ж дня, орієнтовно о 05 годині 00 хвилин, розмістив вказану інформацію у відкритому доступі на своїй персональній сторінці під найменуванням « ОСОБА_6 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 в соцмедійному застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

У ході досудового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_5 під час проведення своєї протиправної діяльності використовує місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, у встановленому законом порядку отримані достатні дані про те, що громадянин ОСОБА_5 , зберігає докази вчинення кримінального правопорушення, а саме: термінали мобільного зв`язку, комп`ютерна та інша техніка, магнітні, електронні, флеш-носії та інші носії інформації, записники, блокноти, сім-картки, які використовуються у протиправній діяльності, інші речі та документи, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні, а також вказувати на причетність інших осіб до вчинення вищевказаного злочину за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення 13.03.2024 обшуку за вищевказаною адресою було виявлено і в подальшому вилучено: мобільний телефон Iphone 14 Pro, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в якому наявна сім-карта з номером оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_3 ».

Вказаний вище мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000163 та належать на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на мобільний телефон Iphone 14 Pro, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в якому наявна сім-карта з номером оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_3 », вилучений 13.03.2024 в ході проведення обшуку за місцем свого фактичного проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 , - з метою забезпечення збереження речових доказів із забороною відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7