ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/920/24 Справа № 211/2247/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000380 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Кривий Ріг

Дніпропетровської області, зареєстрованого та

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 14 червня 2024 року включно, заборонивши підозрюваному з 22-00 год. до 06-00 год. покидати місце мешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду; не залишати місце постійного проживання з 22-00 год. до 06-00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Роз`яснено підозрюваному, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані стороною обвинувачення докази підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Разом з тим, слідчим та прокурором не було доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати вчиняти інші або аналогічні кримінальні правопорушення. Зважаючи на те, що підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, слідчий суддя вважав необхідним застосувати відносно останього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною. На переконання сторони обвинувачення підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вказує на те, що слідчим суддею не було враховано, що підозрюваний має слабкі соціальні зв`язки, заробляє на життя продажем психотропної речовини, раніше до кримінальної відповідальності притягався, але в силу ст.89 КК України не судимий.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 14 червня 2024 року включно, заборонивши йому залишати місце свого проживання у період часу з 22-00 години вечора до 06-00 години ранку наступної доби з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Як слідує з матеріалів провадження, в провадженні СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000380 від 21 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

17 квітня 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що виразилося у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини та незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_11 , протоколом про результати зняття інформації з комунікаційних мереж від 28 лютого 2024 року, протоколом обшуку житла від 16 квітня 2024 року, висновком експерта №СЕ-19/104-24/16210-НЗПРАП від 17 квітня 2024 року, а також іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість доказів винуватості підозрюваного, тяжкість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років, недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування, продовжувати вчиняти інші або аналогічні кримінальні правопорушення, а також те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, що доцільно обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи особи та дозволить органу Національної поліції контролювати поведінку підозрюваного.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, продовжувати вчиняти інші або аналогічні кримінальні правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, оскільки в матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження вчинення підозрюваним дій, спрямованих на уникнення від відповідальності, чи вчинків, які б свідчили про затягування ним процесуальних дій, здійснюваних органом досудового розслідування, чи судового розгляду.

На переконання апеляційного суду, навіть за дії на території України воєнного стану та можливої наявності ризику втечі підозрюваного за межі Дніпропетровської області чи території України, вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень, то вони можуть бути усунені шляхом покладення на підозрюваного наступних процесуальних обов`язків: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що і було здійснено слідчим суддею.

Крім того, підозрюваному роз`яснено, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Вищевикладені обставини, на думку суду апеляційної інстанції, свідчать про маловірогідність можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинення ним іншого аналогічного кримінального правопорушення.

Суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги враховує принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, викладеного у рішені ЕСПЛ «Летельє проти Франції» та правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», згідно якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

У рішенні по справі Александровська проти України від 25 березня 2021 року ЄСПЛ відзначив, що Конвенція вимагає, щоб під час обрання запобіжного заходу суди розглядали також і не пов`язані з позбавленням свободи заходи. При цьому рішення про тримання під вартою чи його продовження не може ґрунтуватися винятково на серйозності висунутих обвинувачень, а його обґрунтування не може бути абстрактним, узагальненим чи стереотипним.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На переконання апеляційного суду, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи про неможливість застосування до ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, не аргументовані переконливими обставинами та носять формальний характер, здебільшого посилаючись на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби на строк до 14 червня 2024 року включно з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4