Справа № 344/5576/24
Провадження № 1-кс/344/2497/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власник майна ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погодженого з прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000477 від 12.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2023 за № 0000477 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 332 КК України, за фактом діяльності злочинної групи, що здійснює незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

В подальшому, строк дії введеного на території України воєнного стану неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженого Законом України від 06.02.2024 № 3564-IX -до 14.05.2024.

10 грудня 2023 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, організували незаконне переправлення через державний кордон з Республікою Угорщина по річки «Тиса», в АДРЕСА_1 , громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за що отримали від останнього грошові кошти загальною сумою 6300 Євро, що згідно курсу НБУ становить 248787 гривень, які в подальшому були розподілені між учасниками злочинної групи.

Крім того, 22.03.2024 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, організували незаконне переправлення через державний кордон з Республікою Угорщина, громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за що отримали від останнього грошові кошти загальною сумою 10000 Євро, що згідно курсу НБУ становить 424600 гривень, після чого були затримані працівниками правоохоронних органів.

22 березня 2024 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 450 євро.

22 березня 2024 року в ході проведення обшуку автомобіля «HAVAL H6» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_4 було виявлено та вилучено:

грошові кошти в сумі 100 євро;

2728 гривень.

23 березня 2024 року вилучені в ході обшуку речі ОСОБА_4 визнано речовими доказами.

23 березня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянці України, проживаючій за адресою АДРЕСА_2 оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий в судовому засіданні просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Власник майна в судовому засіданні щодо клопотання заперечила, вказала що кошти в сумі 450 Євро їй не належать.

Заслухавши слідчого, власника майна, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000477 від 12.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 332 КК України.

В даному кримінальному провадженні 23 березня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянці України, проживаючій за адресою АДРЕСА_2 оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України, передбачає конфіскацією майна, як вид покарання.

Заперечуючи клопотання власником майна належності частини коштів, а саме в сумі 450 Євро іншій особі, власником майна суду доказів не надано.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення конфіскації майна.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

З метою збереження речових доказів та конфіскації майна, як речового доказу накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зокрема: грошові кошти в сумі 450 євро, 100 євро та 2728 гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_11