Номер провадження: 11-кп/813/332/24
Справа № 500/778/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 березня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000033 від 04 січня 2019 року відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Матроська Ізмаїльського району Одеської області, громадянин України, не одружений, із середньою спеціальною освітою, працює за наймом, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , або АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимий, останній раз:

07.12.2017 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 чт.309, ч.1 ст.316, ч.3 ст.186, ст.70 КК до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 27.08.2018 року за відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 березня 2023 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185; ч.2 ст.186 КК України та йому призначено покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід тримання під вартою.

Строк покарання обчислюється з моменту його фактичного затримання та взяття під варту, тобто з 01 лютого 2023 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 01 лютого 2023 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами у кримінальному провадженні.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив частково змінити вирок та ухвалити новий, яким закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України на підставі п.2) ч.1 ст.284 КПК України в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, а від відбування призначеного покарання за ч.2 ст.185 КК України звільнити на підставі ст.75 КК України.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд не дослідив всі докази і не з`ясував всі обставини, які мають істотне значення для ухвалення законного вироку. А саме: не допитані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не перевірені покази потерпілої про причетність іншої особи до вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, не допитані свідки - поняті для встановлення обставин проведення слідчого експерименту.

Докази на які посилається суд, а саме - заяви потерпілої, дані слідчих експериментів, заяви свідків, показання потерпілої в суді ґрунтуються на припущеннях і ні в якому разі не свідчать про доведеність в ході судового розгляду винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

При цьому ч.3 ст.373 КПК України встановлює, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин оскільки винуватість ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України не була доведена, захисник вважає, що за ч.2 ст.185 КК України його підзахисному можливо призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 заявив про те, що під час затримання та проведення першочергових слідчих дій працівники Ізмаїльського районного відділу поліції застосовували до нього заходи психологічного та фізичного впливу.

З цих підстав прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про дослідження фактів щодо застосування до ОСОБА_8 незаконних методів здійснення досудового розслідування.

Заслухавши думку учасників апеляційного розгляду, які підтримали клопотання прокурора, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 1 статті 46 Європейської конвенції з прав людини та ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною.

Виходячи із положень статті 3 Конвенції, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства та дізнання, у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (правова позиція ЄСПЛ, викладена в рішеннях у справах «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12 червня 2008 року), «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12 березня 2009 року), «Олексій Михайлович Захарків проти України» (рішення від 24 червня 2010 року), «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 і квітня 2011 року).

Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12 березня 2009 року) та у справі «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12 червня 2008 року), в тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана поганому поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст.3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити у світлі загального обов`язку держави відповідно до ст. 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд в постанові № 532/47/16-к від 21.06.2018 року. Верховний суд підкреслив, що залишення без процесуальної уваги заяв обвинуваченої особи про фізичний та психологічний тиск є істотним порушенням кримінального процесуального закону відповідно до ст.419 КПК України.

Частиною 6 ст.206 КПК України передбачено, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до положень п.1) ч.4 ст.216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування в тому числі злочинів вчинених працівником правоохоронного органу.

За таких обставин, враховуючи вимоги п.1) ч.4 ст.216 КПК України, апеляційний суд вважає за доцільне дослідження відомостей про факти, що заявлені обвинуваченим ОСОБА_8 про застосування до них недозволених методів здійснення досудового розслідування, слід доручити слідчим другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві з дислокацією у м. Одесі.

Керуючись статтями 206, 216, 350, 405, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Доручити другому слідчому відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві з дислокацією у м. Одесі провести перевірку заяви обвинуваченого ОСОБА_8 щодо застосування до нього недозволених методів досудового розслідування працівниками поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області шляхом внесення відомостей про вчинений злочин до ЄРДР та проведення досудового розслідування.

Копію процесуального рішення за результатами досудового розслідування негайно направити до Одеського апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4