Справа № 201/2634/24
Провадження 1-кс/201/891/2024
УХВАЛА

Іменем України

06 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003264, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженим прокурором клопотанням звернувся до суду з клопотанням про арешт майна підозрюваного.

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року» Нікольську селищну територіальну громаду Маріупольського району Донецької області включено до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації.

При цьому на тимчасово окупованій території Нікольської (раніше - Володарської) селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області, до складу якої входить с. Республіка, представниками РФ створено підпорядковану, керовану та фінансовану окупаційну адміністрацію так звану «Республіканську селищну адміністрацію», в яку входять органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією.

У невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 15.08.2022, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Нікольської (раніше Володарської) селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області, діючи умисно, з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу РФ, добровільно обійняла посаду т.зв. «главы Республиканской сельськой администрации Володарского района ДНР».

Основним місцем розташування «Республиканской сельськой администрации Володарского района ДНР» є село Республіка, вул. Центральна (Леніна), будинок № 1.

При цьому на ОСОБА_5 , як на «главу Республиканской сельськой администрации Володарского района ДНР», покладено виконання організаційно-розпорядчих функцій, зокрема щодо організації та керування діяльністю вказаної «администрации», вирішення кадрових питань; організації формування бюджету та розпорядження фінансовими ресурсами територіальної громади; подання відповідним окупаційним органам про створення, реорганізацію та ліквідацію так званих муніципальних підприємств, муніципальних організацій та установ, здійснення контролю за їх діяльністю та використанням коштів; розробки проектів, планів, програм розвитку села.

Крім того, з метою проведення інформаційної проросійської політики ОСОБА_5 , позиціонуючи себе представником окупаційної влади с. Республіка, поширювала інформацію щодо легітимності окупаційної влади у селах Республіка, Ксеновка, Новороманівка, Сергіївка Нікольської (Володарської) селищної громади Маріупольського району Донецької області.

22.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

02.10.2023 підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук у зв`язку з тим, що остання переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та його місцезнаходження невідоме.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у приватній власності ОСОБА_5 перебуває наступне нерухоме майно:

земельна ділянка площею 2.0249 га, кадастровий номер :05:000:0053;

квартира, загальною площею 51,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 9941871, частка власності: 1/1).

Санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачено покарання з конфіскацію майна, або без такої. За таких обставин, зазначене вище майно підозрюваної ОСОБА_5 підлягає арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Просив розглядати клопотання без відповідного повідомлення й участі у його розгляді підозрюваного та захисника, оскільки їх обізнаність про факт здійснення органом досудового розслідування арешту майна підозрюваного, може призвести до вжиття ним або зацікавленими особами заходів щодо відчужування такого майна на користь інших зацікавлених осіб. Орган досудового розслідування станом на час подання клопотання не володіє інформацією про те, чи передавав підозрюваний за довіреністю або іншим чином право відчужувати належне йому майно своїм родичам або іншим особам, отже враховуючи, що до моменту внесення до відповідних Реєстрів відомостей, щодо арешту майна підозрюваного, може пройти достатній для вищевказаних дій зацікавлених осіб проміжок часу.

Слідчий у заяві вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваної.

Як свідчать матеріали клопотання, слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні № 0003264, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуваючи на тимчасово окупованій території Нікольської (раніше Володарської) селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області, діючи умисно, з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу РФ, добровільно обійняла посаду т.зв. «главы Республиканской сельськой администрации Володарского района ДНР».

22.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

02.10.2023 підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук у зв`язку з тим, що остання переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та його місцезнаходження невідоме.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у приватній власності ОСОБА_5 перебуває наступне нерухоме майно:

земельна ділянка площею 2.0249 га, кадастровий номер :05:000:0053;

квартира, загальною площею 51,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 9941871, частка власності: 1/1).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Частина передбачених ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З урахуванням викладеного, підлягає задоволенню клопотання про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України) із забороною користування, розпорядження та відчуження майна.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суддя слідчий,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на:

земельну ділянку площею 2.0249 га, кадастровий номер :05:000:0053;

квартиру, загальною площею 51,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 9941871, частка власності: 1/1).

Заборонити розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказане майно на час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Вказана ухвала є підставою для внесення уповноваженим органом реєстрації прав на нерухоме майно відповідних відомостей про арешт майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1