КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/52/24
Провадження № 1-кп/391/59/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого- ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Компаніївського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених частиною 3 статті 286 КК України.

Прокурором в судовому засіданні подано клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки строк тримання під вартою, встановлений обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою суду, закінчується 06 квітня 2024 року, однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено. Прокурором обгрунтовував своє клопотання тим, що ризики, передбачені п. п. 1,3, 4, 5 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та не зменшились. ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину. Усвідомлюючи тяжкість покарання, не маючи стійких соціальних зв`язків, обвинувачений може: ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, в тому числі, виїзду за межі України та приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 - є жителем іншого регіону України, а саме Черкаської області; незаконно впливати на свідків та потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від суду дійсні обставини скоєння кримінального правопорушення (в ході досудового розслідування обвинувачений намагався перекласти провину в ДТП на іншого водія); вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно інших осіб, які можуть давати викривальні покази. Також прокурор звертав увагу на те, що на час скоєння ДТП обвинувачений Лагода не мав права керувати ТЗ, оскільки відносно ОСОБА_4 було встановлено тимчасове обмеження в праві керування ТЗ, але свідомо сів за кермо. Тобто, на думку прокурора, з метою забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, запобіганню вказаним ризикам, обвинуваченому необхідно продовжити раніше обраний запобіжний захід в вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечили щодо продовження запобіжного заходу - тримання під вартою. Просили замінити даний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 на даний час повністю визнає винуватість в скоєнні правопорушення, визнає цивільні позови, є військовослужбовцем, перебував в зоні бойових дій, має постійне місце проживання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав заявлене прокурором клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід - тримання під вартою на строк досудового розслідування до 12.02.2024 року.

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2024 року ОСОБА_4 , продовжено строк тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 06.04.2024 року включно.

Відповідно до ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСП у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування кожного обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до необережного тяжкого злочину (у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту); його наслідки - загибель двох людей, а також спричинення потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, оскільки вважає, що обвинувачений, не перебуваючи під вартою, усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватись від суду, може незаконно впливати на потерпілих, свідків з метою зміни показів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (укривати від суду дійсні обставини скоєння кримінального правопорушення); вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі, стосовно інших осіб, які можуть давати викривальні покази.

Суд враховує ризики, раніше враховані судом під час обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід в вигляді тримання під вартою не змінились, ризики не зменшились.

На підставі викладеного, суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованим судом під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою та забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, оскільки, на думку суду, обвинувачений ОСОБА_4 , не перебуваючи під вартою, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, який є військовослужбовцем, але будь-яких характеристик суду не надано, офіційно не одружений, доказів наявності в нього утриманців суду не представлено, тобто, обвинувачений, на думку суду, не має міцних соціальних зв`язків, є мешканцем іншого регіону України, тобто не має місця проживання на території Кіровоградської області, враховуючи те, що ОСОБА_4 (згідно обвинувального акту) керував ТЗ, будучі обмеженим у праві керування ТЗ, а також, те, що судовий розгляд на даний час фактично не розпочато, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Суд вважає, що ризики наразі є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченої на більш м`які, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченої. Продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на даний час відповідає суспільному інтересу щодо охорони прав та інтересів інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 369, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, вважати продовженим строком на 60 днів, тобто по 24.05.2024 року включно.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" №14 для виконання, з вручення під розпис обвинуваченому ОСОБА_4 , також копію вручити прокурору, захиснику.

Апеляційна скарга на ухвалу про продовження дії запобіжного заходу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії ухвали.

Оскарження ухвали про продовження строку тримання під вартою, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 29 березня 2024 року о 13 годині в приміщенні Компаніївського районного суду Кіровоградської області області (смт.Компаніївка, вул. Вишнева,21).

Суддя ОСОБА_1