Провадження № 1-кс/947/8020/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках в рамках кримінального провадження №0000557 від 30.04.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Трускавець Львівської області, українця, громадянина України, обіймаючого посаду начальника Басейнового управління водних ресурсів річок Причорномор`я та Нижнього Дунаю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Виклад фактичних обставин даного кримінального провадження та змісту поданого стороною обвинувачення клопотання.

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000557 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, щов.о. голови Державного агентства водних ресурсів України 06.10.2023 на посаду начальника Басейнового управління водних ресурсів річок Причорномор`я та Нижнього Дунаю (Надалі БУВР) призначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про що видано наказ № 161/ОС від 06.10.2023. У цей же день з ОСОБА_4 укладено контракт № 10, який є особливою формою трудового договору.

Відповідно до наказу «Про виконання обов`язків» № 75-ОС від 09.10.2023, виданого начальником БУВРу ОСОБА_7 він приступив до виконання обов`язків начальника з 10.10.2023.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», ініціатива щодо передачі об`єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (далі - самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 вказаного Закону, у разі якщо передача об`єктів з державної у комунальну власність здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України, пропозиції щодо передачі зазначених об`єктів погоджуються ініціаторами такої передачі, зазначеними у статті 3 цього Закону, та подаються до центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Згідно з ч. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» ініціаторами оренди майна можуть бути потенційний орендар, балансоутримувач, уповноважений орган управління та/або орендодавець. Потенційний орендар, зацікавлений в одержанні в оренду нерухомого або індивідуально визначеного майна, звертається до орендодавця із заявою про включення цього майна до Переліку відповідного типу згідно з Порядком передачі майна в оренду. Орендодавець протягом трьох робочих днів з дати отримання відповідної заяви передає її балансоутримувачу такого майна. За результатами розгляду заяви (крім випадків, передбачених абзацом 5 ч. 2 ст. 6 цього Закону) балансоутримувач протягом 10 робочих днів з дати отримання такої заяви приймає одне з таких рішень: рішення про намір передачі майна в оренду; рішення про відмову у включенні об`єкта до відповідного Переліку в разі наявності однієї з підстав, передбачених ст. 7 цього Закону. У разі якщо відповідно до законодавства, статуту або положення балансоутримувача уповноважений орган управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, має надавати згоду на розпорядження майном балансоутримувача, балансоутримувач протягом 40 робочих днів з дати отримання заяви потенційного орендаря приймає одне з таких рішень: рішення про намір передачі майна в оренду, погоджене уповноваженим органом управління; рішення про відмову у включенні об`єкта до відповідного Переліку в разі наявності однієї з підстав, передбачених ст. 7 цього Закону. Балансоутримувач може прийняти рішення про намір передачі майна в оренду за власною ініціативою, з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач.

Відповідно до Розділу 1 Положення про Басейнове управління водних ресурсів річок Причорномор`я та Нижнього Дунаю, затвердженого Наказом

в.о. голови Державного агентства водних ресурсів України №80 від 06.07.2023, Басейнове управління водних ресурсів річок Причорномор`я та Нижнього Дунаю (далі - Управління) є бюджетною неприбутковою організацією, яка належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів - Державного агентства водних ресурсів України (далі - Держводагентство).

Управління в своїй діяльності керується Конституцією та законами України; актами Президента України, Кабінету Міністрів України; відомчими нормативно-правовими актами Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України; нормативно-правовими актами центральних органів виконавчої влади, що мають міжгалузеве значення, рішеннями обласної та місцевих державних адміністрацій, наказами, та іншими нормативними документами і актами Держводагентства та цим Положенням.

Згідно з Розділом 5 Положення Управління для виконання покладених на нього завдань має право: 1) Залучати в установленому порядку до виконання окремих робіт, вивченні окремих питань, вчених і фахівців, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій (за погодженням з їх керівниками) для розгляду питань, що належать до його компетенції; 2) Виступати замовником проектування, будівництва і реконструкції природоохоронних інших об?єктів інженерної водогосподарського комплексу, які фінансуються за рахунок державного бюджету та інших джерел фінансування; 3) Розглядати та погоджувати проектно-кошторисну документацію на технічне переоснащення, капітальний ремонт, реконструкцію тa будівництва водогосподарських систем, систем захисту від шкідливої дії вод, гідротехнічних споруд та водогосподарських об?єктів багатоцільового використання; 4) Розробляти заходи щодо забезпечення централізованим водопостачанням сільських населених пунктів, що користуються привозною водою; 5) За погодженням Держводагентства України розробляти та обґрунтовувати пропозиції щодо реорганізації, оптимізації структури управління; 6) На договірних засадах здійснювати: ґрунтово-меліоративні та інші дослідження, відбір проб води та ґрунту для лабораторних досліджень; визначати гідрохімічні показники та оцінку якості підземних (ґрунтових), поверхневих, зрошувальних, дренажних, стічних та інших вод, агрохімічних, фізико-хімічних та фізико-механічних властивостей ґрунтів; проводити спостереження за ступенем, характером і динамікою засолення та солонцюватості на зрошувальних землях на території Одеської області; забезпечувати функціонування режимної мережі спостережних свердловин у зоні впливу меліоративних систем, а також проведення їх поточного ремонту; вивчення інженерно-геологічних умов територій та за результатами цих досліджень складає висновки про інженерно-геологічні умови територій; 7) Володіти, користуватися і розпоряджається майном, яке закріплене за ним на праві оперативного управління, згідно з чинним законодавством; 8) Брати та здавати в оренду рухоме та нерухоме майно відповідно до чинного законодавства; 9) Відкривати рахунки у Державній казначейській службі України і банках; 10) Розробляти проектно-кошторисну документацію для технічного переоснащення, капітального ремонту, реконструкції та будівництва меліоративних систем, систем захисту від шкідливої дії вод, гідротехнічних споруд та водогосподарських об?єктів багатоцільового використання, інженерних мереж та інше відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до Розділу 7-9 Положення, Управління очолює керівник (начальник), який призначається на посаду і звільняється з посади Головою Держводагенства шляхом укладання та розривання з ним контракту за погодженням з місцевою державною адміністрацією. Керівник управління може мати заступників, яких призначає та звільняє з посад за погодженням з Держводагенством відповідно до штатного розпису.

Керівник Управління:

- очолює Управління, здійснює керівництво його діяльністю, представляє Управління у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами та організаціями;

- забезпечує виконання Управлінням актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів та доручень Держводагентства;

- вносить на розгляд Голові Держводагентства пропозиції щодо пріоритетів роботи управління і шляхів покладених на нього завдань.

- звітує перед Головою Держводагентства про виконання покладених на Управління завдань;

- затверджує положення про відокремлені та самостійні структурні підрозділи апарату Управління;

- призначає на посади та звільняє з посад працівників БУВР річок Причорномор?я та нижнього Дунаю, здійснює в установленому порядку добір кадрів в апарат Управління, формує в установленому порядку кадровий резерв, організовує та координує підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації працівників апарату та підпорядкованих йому організацій, у сфері розвитку водного господарства;

- забезпечує у межах повноважень, передбачених законом, реалізацію державної політики щодо державної таємниці, контроль за її збереженням в апараті Управління;

- приймає рішення про заохочення, накладання дисциплінарних стягнень на працівників апарату та підвідомчих управлінь. 8.9. Подає пропозиції до Держводагентства про заохочення та притягання до дисциплінарної відповідальності керівників підпорядкованих йому організацій;

- затверджує штатні розписи та кошториси відокремлених підрозділів;

- діє у межах повноважень, передбачених законом, обов?язкові для виконання працівниками Управління та його підпорядкованих організацій доручення;

- без доручення діє від імені Управління, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними та фізичними особами;

- укладає договори, видає довіреності, відкриває та закриває рахунки в банках;

- здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Приміткою 1 до ст. 364 КК України, визначено, що службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Приміткою 2 до ст. 368 КК України, визначено, що службовими особами, які займають відповідальне становище у статтях 368, 368-5, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких визначені згідно із ст. 6 Закону України «Про державну службу», а також інші, зокрема керівники органів місцевого самоврядування.

Таким чином, перебуваючи на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є службовою особою, оскільки наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями.

Так, 15.04.2024 фізична особа підприємець ОСОБА_8 , який надає послуги з вантажних перевезень автомобільним транспортом, звернувся до начальника БУВРу ОСОБА_4 з пропозицію передачі йому в платне користування об`єкту нерухомості, що перебуває на балансі БУВРу та розташований на території Старокозацької об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області, а саме: уздовж автодороги «Е-87» сполученням «Одеса-Рені» (за координатами: 46,337755, 30,070300) під розвиток бізнесу у сфері вантажоперевезень (облаштування сучасного об`єкту інженерно-транспортної інфраструктури у вигляді автостоянки для вантажівок).

ОСОБА_4 , дізнавшись про наміри та інтерес підприємця з розвитку власного бізнесу на території Одеської області та комерційного використання вказаного об`єкту, оцінив потенційну прибутковість бізнес-ідеї ОСОБА_8 , який видався йому привабливим через підвищення трафіку вантажоперевезень вказаною автодорогою, що збільшився у період дії воєнного стану через зростання попиту на послуги з перевалки зернових культур та палива у портах на АДРЕСА_3 , як наслідок блокування мореплавства у Чорному морі.

Враховувавши цінність пропозиції у вказаний час для ОСОБА_8 , у

ОСОБА_4 виник злочинний намір незаконного збагачення за рахунок приватного підприємця, а саме на одержання неправомірної вигоди для себе за надання в користування комплексу будівель та споруд, разом із територією, що перебуває на балансі БУВРу та належить йому на праві оперативного управління.

Зацікавившись у залученні ОСОБА_8 до користування державним майном на платній основі та налагодження схеми системного отримання за це неправомірної вигоди, ОСОБА_4 додатково запропонував передати останньому у користування інший менший за розміром об`єкт нерухомості, який можливо використовувати за тим саме призначенням, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: майновий комплекс, що складається із земельної ділянки площею 1,122 га з кадастровим номером :52:001:0001 та будівель бази, що належать Державі (в особі Верховної ради України) і закріплене за Басейновим управлінням водних ресурсів річок Причорномор`я та Нижнього Дунаю на праві оперативного управління.

Так, 26.04.2024, ОСОБА_4 , з метою реалізації злочинного наміру, під час особистої зустрічі з ОСОБА_8 , довів останньому умови передачі у користування об`єкту нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , висунувши при цьому обов`язкову умову, що він має приступати до фактичного використання майнового комплексу, а для укладання договору оренди частини майнового комплексу та продовження його подальшої дії, необхідним є передача йому неправомірної вигоди у сумі 10 000 (десять тисяч) грн та у подальшому здійснення оплати у вигляді офіційних платежів у сумі 6 000 (шість тисяч) грн.

При цьому ОСОБА_4 завірив ОСОБА_8 про належне оформлення договору оренди у майбутньому, зокрема, ним буде надано згоду на укладання договору оренди з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (Надалі РВ ФДМУ).

Для складання письмового звернення ОСОБА_8 07.05.2024 прибув до приміщення БУВРу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , де перебуваючи у службовому кабінеті його начальника ОСОБА_9 , діючи під його контролем та за його особистої присутності, склав заяву про надання в оренду частини земельної ділянки площею 0,6 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яке цього ж дня подано до РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях за адресою: АДРЕСА_6 .

Далі 30.05.2024 о 13:10 год. ОСОБА_8 , вимушено виконуючи вимоги та попередні домовленості з керівником БУВРу ОСОБА_4 , прибув за адресою:

АДРЕСА_5 , де особисто зустрівся з ним. На вулиці неподалік вказаного адміністративного приміщення ОСОБА_4 повідомив про перехід до фактичного використання майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_4 , повідомивши при цьому, що в подальшому всі комунікації з організаційних питань з приводу використання цього об`єкту, у тому числі порядку допуску (в`їзду і виїзду) вантажного автотранспорту необхідно узгоджувати через його водія на ім`я ОСОБА_10 (провідного інженера відділу енергоефективності, механізації та охорони праці БУВРу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Не бажаючи особисто отримувати неправомірну винагороду, ОСОБА_4 зателефонував власному підлеглому на ім`я ОСОБА_10 та наказав йому вийти на вулицю, де надав команду відчинити транспортний засіб марки «SKODA» модель «OCTAVIA», д.н.з. « НОМЕР_1 », що був запаркований поруч з приміщення БУВРу.

При цьому ОСОБА_4 вказав ОСОБА_8 аби останній сів до автомобіля та передав неправомірну вигоду в сумі 10 000 (десять тисяч) грн ОСОБА_11 , за перший місяць оренди, що він і зробив.

У вказаний спосіб ОСОБА_4 вжиті заходи до конспірації власної незаконної діяльності з одержання неправомірної вигоди, що мали на меті попередити її викриття через не одержання особисто суми неправомірної вигоди.

Наступного дня ОСОБА_8 , без укладання договору оренди, отримав у фактичне користування державне майно, що закріплене за БУВРом на праві оперативного управління, розпочавши його використання, шляхом розміщення вантажних транспортних засобів в якості тимчасової автостоянки.

У вказаний спосіб ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн за надання згоди на передачу останньому у користування РВ ФДМУ об`єкту нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: майнового комплексу, що складається із земельної ділянки площею 1,122 га з кадастровим номером :52:001:0001 та будівель бази, що належать Державі (в особі Верховної ради України) та закріплені за БУВРом на праві оперативного управління.

Крім того, начальник БУВРу ОСОБА_4 , знаючи про високу зацікавленість ФОП ОСОБА_8 в одержанні у користування іншого більш привабливого для його бізнесу об`єкту нерухомості, який географічно розміщений поруч із автомобільною дорогою з перевантаженим режимом руху вантажного транспорту, керуючись корисливими мотивами, діючи з метою злочинного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї протиправної поведінки, передбачаючи її суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розробив злочинний план з одержання неправомірної вигоди від бізнесмену у значно більшому розмірі ніж оренда об`єкту нерухомості у межах м. Одеси, а саме в особливо великому розмірі.

Облаштування за рахунок території майнового комплексу «Комплекс будівель та споруд № 3» (адреса: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Козацька сільська рада), що розташований уздовж автодороги «Е-87» сполученням «Одеса-Рені» (за координатами: 46,337755, 30,070300) надавало б переваги ОСОБА_8 у веденні бізнесу через вигідність такої локації за рахунок можливостей облаштування зручних під`їзних шляхів великогабаритного вантажного автотранспорту, що є визначальним для створення сучасного об`єкту інженерно-транспортної інфраструктури у вигляді автостоянки для вантажівок, а наявні нежитлові споруди надали б можливість забезпечити надання додаткового спектру похідних послуг для водіїв і обслуговування авто.

Так, ОСОБА_4 , в період часу з 23.04.2024 до 26.04.2024, залучив до протиправної діяльності і узгодив попередньо з начальником Білгород-Дністровського міжрайонного управління водного господарства (Надалі - БД МУВГ) ОСОБА_12 , який має авторитет у відносинах та сталі зв`язки із головою Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (Надалі Старокозацька сільська рада) ОСОБА_13 , подальшу можливість та порядок передачі у комунальну власність вказаної сільської ради «Комплексу будівель та споруд № 3», за умов попередньої відмови від прав на нього БУВРом і надання неправомірної вигоди в обмін на гарантування її передачі у користування виключно ФОП ОСОБА_8 .

Розроблений ОСОБА_4 і узгоджений злочинний план передбачав, що для передачі ФОП ОСОБА_8 вказаного майна у користування, необхідно прийняти низку рішень та здійснити ряд організаційних дій, які залежать від різних службових осіб органів влади та місцевого самоврядування, а саме:

1) прийняття рішення про відмову БУВРу від прав на вказаний майновий комплекс із земельною ділянкою, з одночасною його передачею з державної у комунальну власність Старокозацької сільської ради;

2) передачу вказаного майнового комплексу від імені Старокозацької сільської ради під виглядом проведення конкурсної процедури, тобто за участі залучених штучних конкурентів, яка буде скасована у разі участі у ній реальних претендентів на майно з формальних підстав.

Під час чергової зустрічі, що відбулась 26.04.2024, ОСОБА_4 переконав ОСОБА_8 у складності процедури передачі майнового комплексу, визначивши йому коло залучених ним осіб, які прийматимуть разом із ним участь у передачі державного майна у комунальну власність, а потім повноважні на розпорядження ним. При цьому він визначив орієнтовний розмір неправомірної вигоди кожного з них окремо за вчинення службових повноважень.

Вже 11.05.2024, ОСОБА_4 , з метою реалізації злочинного плану, під час телефонної розмови підтвердив ОСОБА_8 , що ОСОБА_12 спілкувався з головою Старокозацької сільської ради ОСОБА_13 і останній надав їм свою згоду на участь у протиправній діяльності, пов`язаної з передачею останньому у користування майнового комплексу, а також для підтвердження намірів вказав на необхідність спільної зустрічі з ним, де відбудеться обговорення всіх деталей з передачі державного майна та отримання усних гарантій.

Далі, 28.05.2024 о 13:25 год. ОСОБА_8 , діючи за вказівками ОСОБА_4 , попередньо зателефонувавши та домившись з ОСОБА_12 , прибув до

м. Білгород-Дністровський Одеської області, де у дворі житлового будинку зустрівся з останнім. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_12 повідомив про всі деталі майбутньої передачі ОСОБА_8 майнового комплексу разом із земельною ділянкою, а також висловив вимогу про необхідність передачі неправомірної вигоди окремо кожному з учасників, що будуть задіяні до вказаної незаконної діяльності.

Для підтвердження справжності злочинних намірів ОСОБА_12 разом із ОСОБА_8 зустрілись з ОСОБА_13 у кафе «Фієста» по АДРЕСА_7 .

ОСОБА_13 , діючи до заздалегідь узгодженого злочинного плану та відведеної йому ролі, підтвердив ОСОБА_8 свою згоду на участь у протиправній діяльності, пов`язаній з передачею у фактичне користування майнового комплексу разом із земельною ділянкою, що наразі перебуває на балансі БУВРу, завіривши, що передаватиме майновий комплекс лише йому під виглядом проведення конкурсної процедури за участі залучення штучних (формальних) конкурентів, яку скасує у разі прийняті участі у ній реальних претендентів на майно. Водночас, він підтвердив, що ним підготовані та надіслані необхідні листи для початку процедури передачі майнового комплексу з земельною ділянкою з державної у комунальну власність.

Надалі, у період часу з 28.05.2024 до 01.06.2024, ОСОБА_4 провів декілька телефонних розмов та зустрічей з ОСОБА_8 , у тому числі особистих біля будівлі БУВРу, під час яких неодноразово обговорив умови передачі у фактичне користування ОСОБА_8 майнового комплексу разом із земельною ділянкою, а також зосередив його увагу на необхідності надання неправомірної вигоди окремо усім залученим ним службовим особам, наголошуючи, що кожен з них приймає і відповідає за власні рішення у процедурі передачі майна, що входять до сфери їх повноважень, зокрема:

- ОСОБА_4 має отримати неправомірну вигоду за ініціювання прийняття рішення про відмову від прав на майновий комплекс із земельною ділянкою, а також передачу його до комунальної власності Старокозацької територіальної громади;

-голова Старокозацької сільської ради ОСОБА_13 через довірену йому особу ОСОБА_12 має отримати неправомірну вигоду за передачу в користування Старокозацькою сільською радою «Комплексу будівель та споруд № 3» ФОП ОСОБА_8 .

Продовжуючи протиправні дії, направлену на отримання неправомірної вигоди і сприяння в її отриманні іншими особами, 03.06.2024 о 12:02 год. ОСОБА_4 , зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що 04.06.2024 запланована зустріч з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , на якій вони планують додаткового обговорити питання передачі майна та оголосити кінцеву суми неправомірної вигоди кожному.

Зранку 04.06.2024, ОСОБА_4 , діючи до заздалегідь узгодженого плану, керуючись корисливим мотивом, зателефонувавши ОСОБА_8 , вказавши на необхідність прибуття останнього до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташоване у АДРЕСА_5 .

Цього ж дня ОСОБА_8 прибув до кафе о 15:06 год., де його вже очікували ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , що діяли за узгодженим корупційним планом. Спільно вони визначили ОСОБА_8 кінцевий порядок дій щодо передачі в користування бажаного майнового комплексу разом із земельною ділянкою, що перебуває на балансі БУВРу, який ними змінено в частині порядку передачі майна Старокозацькою сільською радою у користування, що на їх думку додатково гарантує результат передачі майна саме ОСОБА_8 .

Зокрема, ОСОБА_13 підтвердив, що передаватиме від імені Старокозацької сільської ради лише частину майнового комплексу в оренду (приміщення, на які раніше складались технічні паспорти), що надасть можливість здійснення процедури передачі майна не на конкурсних засадах, тобто без участі реальних претендентів.

ОСОБА_4 роз`яснив, що процедура відбуватиметься у декілька етапів за які ОСОБА_8 має наперед передати неправомірну вигоду, а саме:

- ініціювання прийняття рішення про відмову від прав на майновий комплекс із земельною ділянкою БУВРом, які має вчинити ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.ст. 3, 4 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності»;

- передачу майнового комплексу у комунальну власність Старокозацької сільської ради з подальшим наданням ОСОБА_13 окремих приміщень майнового комплексу в оренду ОСОБА_8 , що також надає у подальшому право на оформлення землекористування без аукціону (земельних торгів).

Вийшовши із приміщенням кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташоване у АДРЕСА_5 , ОСОБА_4 самостійно продовжив розмову з ОСОБА_8 , де незважаючи на попередні домовленості, змінив умови щодо розмірів неправомірної вигоди.

Конспіруючи власні дії, він словами та конклюдентними діями (рухами) висунув вимогу про необхідність передачі наступного тижня неправомірної вигоди у сумі 20 000 (двадцять тисяч) дол. США особисто йому, за вжиття ним службових повноважень, а також про передачу через нього і залученого ним посередника ОСОБА_12 неправомірної вигоди у сумі 20 000 (двадцять тисяч) дол. США для ОСОБА_13 за прийняття ним рішення з передачі окремих приміщень комплексу в оренду ФОП ОСОБА_8 .

Для попередження викриття незаконної діяльності з одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 вжиті додаткові заходи з конспірації власної незаконної діяльності, які полягають у передачі коштів через визначеного ним посередника фінансової установи (пункт обміну валют).

Діючи на виконання вимог та інструкцій ОСОБА_4 про порядок конспіративної передачі коштів, ОСОБА_8 13.06.2024 о 10:08 год., перебуваючи по АДРЕСА_8 , передав через необізнаного про неправомірні дії ОСОБА_4 працівника фінансової установи ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМ», яка діє бід брендом «Money 24/7», неправомірну вигоду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) дол. США.

Отже, начальник Басейнового управління водних ресурсів річок Причорномор`я та Нижнього Дунаю ОСОБА_4 13.06.2024 о 10:08 год. одержав неправомірну вигоду в особливо великому розмірі в сумі 20 000 дол. США, що за курсом встановленим Національним банком України на вказану дату склало 810 356 грн.

Крім того, начальник БУВРу ОСОБА_4 , знаючи про високу зацікавленість ФОП ОСОБА_8 в одержанні у користування іншого більш привабливого для його бізнесу об`єкту нерухомості, який географічно розміщений поруч із автомобільною дорогою з перевантаженим режимом руху вантажного транспорту, керуючись корисливими мотивами, діючи з метою злочинного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї протиправної поведінки, передбачаючи її суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розробив злочинний план з одержання неправомірної вигоди від бізнесмену для третіх осіб у значно більшому розмірі ніж оренда об`єкту нерухомості у межах м. Одеси, а саме в особливо великому розмірі.

Підвищення трафіку вантажоперевезень вказаною автодорогою, що збільшився у період дії воєнного стану є наслідком зростання попиту на послуги з перевалки зернових культур та палива у портах на р. Дунай Одеської області, через значне блокування мореплавства у Чорному морі.

Облаштування за рахунок території майнового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (адреса: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Козацька сільська рада), що розташований уздовж автодороги «Е-87» сполученням «Одеса-Рені» (за координатами: 46,337755, 30,070300) надавало б переваги ОСОБА_8 у веденні бізнесу через вигідність такої локації за рахунок можливостей облаштування зручних під`їзних шляхів великогабаритного вантажного автотранспорту, що є визначальним для створення сучасного об`єкту інженерно-транспортної інфраструктури у вигляді автостоянки для вантажівок, а наявні нежитлові споруди надали б можливість забезпечити надання додаткового спектру похідних послуг для водіїв і обслуговування авто.

Розуміючи економічну привабливість для ОСОБА_8 отримання у користування для бізнесу зазначеного об`єкту нерухомості, ОСОБА_4 маючи корисливий мотив з метою неправомірного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї протиправної поведінки, передбачаючи її суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розробив злочинний план з одержання неправомірної вигоди від бізнесмену в особливо великому розмірі.

Надалі ОСОБА_4 у період з 23.04.2024 по 26.04.2024 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), залучив до протиправної діяльності начальника Білгород-Дністровського міжрайонного управління водного господарства (надалі - БД МУВГ) ОСОБА_12 , на що останній надав свою згоду.

Оскільки ОСОБА_12 має сталий авторитет у відносинах та міцні зв`язки із головою Старокозацької сільської ради ОСОБА_13 , на нього покладено роль залучення до неправомірних дій ОСОБА_13 задля вирішення питання про можливість та порядок передачі у комунальну власність вказаної сільської ради «Комплексу будівель та споруд № 3», за умов попередньої відмови від прав на нього БУВРом і надання неправомірної вигоди в обмін на гарантування її подальшої передачі у користування виключно на користь ФОП ОСОБА_8 .

Розроблений ОСОБА_4 і узгоджений злочинний план передбачав, що для передачі ФОП ОСОБА_8 вказаного майна у користування, необхідно прийняти низку рішень та здійснити ряд організаційних дій, які залежать від різних службових осіб органів влади та місцевого самоврядування, а саме:

1) прийняття рішення про відмову БУВРу від прав на вказаний майновий комплекс із земельною ділянкою, з одночасною його передачею з державної у комунальну власність Старокозацької сільської ради;

2) передачу вказаного майнового комплексу від Старокозацької сільської ради у користування ОСОБА_8 під виглядом проведення конкурсної процедури, тобто за додаткової участі залучених штучних конкурентів, яка буде скасована з формальних підстав у разі прийняття участі у ній реальних претендентів на майно.

Під час чергової зустрічі 26.04.2024 ОСОБА_4 переконав ОСОБА_8 у складності процедури передачі майнового комплексу, визначивши йому коло залучених ним осіб, які прийматимуть разом із ним участь у передачі державного майна у комунальну власність, а потім повноважні на розпорядження ним. При цьому він визначив орієнтовний розмір неправомірної вигоди кожного з них окремо за вчинення службових повноважень.

Надалі, 11.05.2024 ОСОБА_4 , з метою реалізації злочинного плану, під час телефонної розмови підтвердив ОСОБА_8 , що ОСОБА_12 спілкувався з головою Старокозацької сільської ради ОСОБА_13 і останній надав їм свою згоду на участь у протиправній діяльності, пов`язаної з передачею заявнику у користування майнового комплексу, а також для підтвердження намірів вказав на необхідність спільної зустрічі, де відбудеться обговорення всіх деталей з передачі державного майна та отримання усних гарантій.

У подальшому, 28.05.2024 о 13:25 год. ОСОБА_8 , діючи за вказівками ОСОБА_4 та за попередньою телефонною домовленістю з ОСОБА_12 , прибув до м. Білгород-Дністровський Одеської області, де у дворі житлового будинку по АДРЕСА_9 зустрівся з останнім. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_12 повідомив про всі деталі майбутньої передачі ОСОБА_8 майнового комплексу разом із земельною ділянкою, а також висловив вимогу про необхідність передачі неправомірної вигоди окремо кожному з учасників, що будуть задіяні до вказаної незаконної діяльності.

У той же день близько 14:00 год. з метою підтвердження справжності злочинних намірів ОСОБА_12 разом із ОСОБА_8 зустрілись із ОСОБА_13 у кафе «Фієста» по АДРЕСА_3 .

У ході даної зустрічі ОСОБА_13 , діючи до заздалегідь узгодженого злочинного плану та відведеної йому ролі, підтвердив ОСОБА_8 свою згоду на участь у протиправній діяльності, пов`язаній з передачею у фактичне користування майнового комплексу разом із земельною ділянкою, що наразі перебуває на балансі БУВРу, завіривши, що передаватиме майновий комплекс лише йому під виглядом проведення конкурсної процедури за участі залучення штучних (формальних) конкурентів, яку скасує у разі прийняті участі у ній реальних претендентів на майно. Також він підтвердив, що ним вже підготовані та надіслані необхідні листи для початку процедури передачі майнового комплексу з земельною ділянкою з державної у комунальну власність.

Надалі, у період часу з 28.05.2024 до 01.06.2024, ОСОБА_4 провів декілька телефонних розмов та зустрічей із ОСОБА_8 , у тому числі особистих біля будівлі БУВРу у АДРЕСА_5 , під час яких неодноразово висловлював умови передачі у фактичне користування ОСОБА_8 майнового комплексу разом із земельною ділянкою, а також зосередив його увагу на необхідності надання неправомірної вигоди окремо усім залученим ним службовим особам, наголошуючи, що кожен з них приймає і відповідає за власні рішення у процедурі передачі майна, що входять до сфери їх повноважень, зокрема:

- ОСОБА_4 має отримати неправомірну вигоду за ініціювання прийняття рішення про відмову від прав на майновий комплекс із земельною ділянкою, а також передачу його до комунальної власності Старокозацької територіальної громади;

-голова Старокозацької сільської ради ОСОБА_13 через довірену йому особу ОСОБА_12 має отримати неправомірну вигоду за передачу в користування Старокозацькою сільською радою «Комплексу будівель та споруд № 3».

Продовжуючи протиправні дії, направлені на самостійне одержання неправомірної вигоди і сприяння в її одержанні іншими особами, ОСОБА_4 03.06.2024 о 12:02 год. зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що 04.06.2024 запланована зустріч з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , на якій вони планують додаткового обговорити питання передачі майна та оголосити остаточний розмір неправомірної винагороди для кожного з учасників.

Зранку 04.06.2024 ОСОБА_4 , діючи за заздалегідь узгодженим планом, керуючись корисливим мотивом, за телефоном призначив ОСОБА_8 зустріч у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у АДРЕСА_5 .

Цього ж дня ОСОБА_8 прибув до вказаного кафе о 15:06 год., де його вже очікували ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , які діяли за узгодженим злочинним планом. Вказані особи визначили та оголосили ОСОБА_8 кінцевий порядок дій щодо передачі в користування бажаного майнового комплексу разом із земельною ділянкою, що перебуває на балансі БУВРу, який ними змінено в частині порядку передачі майна Старокозацькою сільською радою у користування, що на їх думку додатково гарантує результат передачі майна саме ОСОБА_8 .

Зокрема, ОСОБА_13 підтвердив, що передаватиме від імені Старокозацької сільської ради лише частину майнового комплексу в оренду (приміщення, на які раніше складались технічні паспорти), що надаватиме можливість здійснення процедури передачі майна без необхідності проведення конкурсних процедур, тобто без зайвих ризиків участі реальних претендентів.

При цьому, ОСОБА_4 роз`яснив, що процедура відбуватиметься у декілька етапів за які ОСОБА_8 має наперед передати неправомірну вигоду, а саме за:

- ініціювання прийняття рішення про відмову від прав на майновий комплекс із земельною ділянкою БУВРом, які має вчинити ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.ст. 3, 4 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності»;

- передачу майнового комплексу у комунальну власність Старокозацької сільської ради з подальшим наданням ОСОБА_13 окремих приміщень майнового комплексу в оренду ОСОБА_8 , що також надає у подальшому право на оформлення землекористування без аукціону (земельних торгів).

Надалі, вийшовши із приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та продовжуючи розмову з ОСОБА_8 . ОСОБА_4 збільшив розміри неправомірної вигоди, яку має надати заявник.

Конспіруючи власні дії, він словами та конклюдентними діями (рухами) висунув вимогу про необхідність передачі наступного тижня неправомірної вигоди у сумі 20 000 (двадцять тисяч) дол. США особисто йому за вжиття ним службових повноважень, а також суму неправомірної вигоди у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) дол. США через нього і залученого ним посередника ОСОБА_12 для ОСОБА_13 за прийняття ним рішення з передачі окремих приміщень комплексу в оренду ФОП ОСОБА_8 .

Діючи на виконання вимог ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 13.06.2024 о 13:13 год., ОСОБА_8 прибув у м. Білгород-Дністровський Одеської області де біля домоволодіння по АДРЕСА_9 зустрівся з ОСОБА_12 . У ході даної зустрічі ОСОБА_12 , з метою якнайшвидшого одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_13 повторно запевнив заявника, що усі попередні домовленості щодо передачі «Комплексу будівель та споруд № 3» у користування ФОП ОСОБА_8 будуть виконані та одержав від

ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) дол. США для ОСОБА_13 за виконання вказаних вище дій.

Отже, ОСОБА_13 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 та ОСОБА_4 одержав неправомірну вигоду в особливо великому розмірі в сумі 20 000 дол. США, що за курсом встановленим Національним банком України на вказану дату склало 808 882 грн.

Одразу після передачі неправомірної вигоди її одержання підтверджено ОСОБА_12 .

Отже, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_13 та ОСОБА_12 сприяв ОСОБА_13 в одержані неправомірної вигоди в особливо великому розмірі в сумі 20 000 дол. США, що за курсом встановленим Національним банком України на вказану дату склало 810 356 грн.

Так, за вищевикладених обставин, 14.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 1 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення і інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дій з використанням службового становища;

-ч.4 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно;

-ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 4 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, в цілях запобігання настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиції учасників судового засідання.

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, щодо розміру застави просив врахувати матеріальне становище підозрюваного та його родини, що підтверджується долученими до клопотання документами та визначити заставу у розмірі 30 000 000 грн.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на наступне. Клопотання сторони обвинувачення суперечить вимогам ст. 184 КПК України в частині обґрунтування застосування запобіжного заходу, до клопотання не долучено будь-яких документів, які характеризують особу підозрюваного, та, всупереч вимогам законодавства, стороні захисту не надано всій копій доданих до клопотання документів, які подано до суду. Ризик, викладені у клопотанні слідчого, є не доведеними. Посилання стороною обвинувачення на наявність у ОСОБА_4 майна, оцінка вартості якого не була надана та яке належить взагалі батькам останнього, колишній дружині є не вмотивованими. Зазначена стороною обвинувачення сума застави є завідомо непомірною для підозрюваного. Крім того, адвокат ОСОБА_5 просив врахувати, що 02.05.2024 ОСОБА_4 надано статус учасника бойових дій. З урахуванням вищевикладеного, захисник просив застосувати відносно підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а у разі визначення розміру застави її розмір не має перевищувати межі, встановлені ст. 182 КПК України. Долучив письмові заперечення з додатками які просив врахувати.

Підозрюваний з підозрою не згоден, заперечував щодо обставин кримінального провадження, викладених стороною обвинувачення у клопотання. Просив врахувати, що він є учасником бойових дій. Щодо запобіжного заходу підтримав думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

14.06.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

В підтвердження існування в рамках такого кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 вищевказаних кримінальних правопорушень сторона обвинувачення посилається на: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.04.2024, під час якого останній повідомив, що є фізичною особою підприємцем та здійснює перевезення вантажів за допомогою вантажного колісного автотранспорту. 15.04.2024 ОСОБА_8 , звернувся до начальника БУВРу ОСОБА_4 з пропозицію передачі йому в платне користування об`єкту нерухомості, що перебуває на балансі БУВРу та розташований на території Старокозацької об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області, а саме: уздовж автодороги сполученням «Одеса-Рені». Далі, в ході особистого спілкування ОСОБА_4 запропонував свідку ОСОБА_8 надати в оренду комплекс будівель та споруд разом з територією за адресою: АДРЕСА_4 , що перебуває у на балансі БУВР річок Причорномор`я та Нижнього Дунаю. В подальшому, а саме 24.04.2023 в ході особистої зустрічі, ОСОБА_4 повідомив свідку ОСОБА_8 , що за умовами майбутнього договору оренди останній має офіційно сплачувати орендну плату в сумі 6 тис. грн. за користування наданим об`єктом та висловив вимогу у наданні йому неправомірної вигоди у сумі 10 тис. грн. щомісячно, а також підтвердив намір на подальшу передачу земельної ділянки, що перебуває території Старокозацької об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області, у комунальну власність місцевої ОТГ та подальшою передачею останньої йому; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , під час якого останній повідомив, про те, як 07.05.2024 він за вказівкою ОСОБА_4 прибув до приміщення БУВРу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , де перебуваючи у службовому кабінеті його начальника ОСОБА_4 , діючи під його контролем, склав заяву про надання в оренду частини земельної ділянки площею 0,6 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яку цього ж дня подано до РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях. Крім того, після подачі вказаної заяви, ОСОБА_8 повернувся до БУВРу, де перебуваючи у службовому кабінеті його начальника ОСОБА_4 , останні обговорювали майбутню передачу об`єкту нерухомості, що перебуває на балансі БУВРу та розташований на території Старокозацької ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області, а також спільну поїздку з метою її огляду. Також ОСОБА_8 в ході допиту повідомив, що питанням передачі зазначеного об`єкту нерухомості буде займатись начальник Білгород-Дністровського міжрайонного управління водних ресурсів ОСОБА_12 , який буде вести необхідні діалоги з головою місцевої ОТГ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , під час якого останній повідомив, про подальші зустрічі між ним, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , під час яких останніми були повідомлені всі деталі та умови передачі державного майна, а саме об`єкту нерухомості, що розташований на території Старокозацької ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області, а також додаткової зустрічі, що мала місце 30.05.2024, під час якої ОСОБА_8 передав для ОСОБА_4 через вказаного останнім водія на ім`я ОСОБА_10 , грошові кошти в сумі 10 000 грн. за перший місяць неофіційного користування об`єктом нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 . Крім того, в ході допиту свідок повідомив про початок фактичного використання ним об`єкту нерухомості, за який надано неправомірну вигоду. Також свідком повідомлено про зустріч між ним, ОСОБА_4 та головою Старокозацької сільської ради ОСОБА_13 , що мала місце в місті Одеса, під час якої останніми булиповідомлені всі деталі та умови передачі державного майна, а саме об`єкту нерухомості, що розташований на території Старокозацької ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області, а також ОСОБА_4 висунуто вимогу надання неправомірної вигоди в сумі 20 000 доларів США для особисто нього і 20 000 доларів США для ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ; протоколом ідентифікації (огляду) та вручення грошових коштів від 30.05.2024, яким оглянуто грошові кошти в сумі 10 000 грн., які в подальшому свідком ОСОБА_8 передані ОСОБА_4 , в якості неправомірної вигоди за перший місяць неофіційного користування об`єктом нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколами про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 06.06.2024 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , у яких зафіксовані всі події та обставини про які свідком ОСОБА_8 зазначено в ході проведення допитів, зокрема спільні зустрічі між ним, ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , на яких відбувалось обговорення всіх деталей та умов передачі державного майна, а саме об`єкту нерухомості, що розташований на території Старокозацької ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області, а також вимоги надання неправомірної вигоди в сумі 20 000 доларів США для ОСОБА_4 і 20 000 доларів США для ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .. Крім того, вказаним протоколом зафіксовано факт передачі ОСОБА_4 через посередника неправомірної вигоди в сумі 10 000 грн. за перший місяць неофіційного користування об`єктом нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 .; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 13.06.2024 під час якого останній повідомив, що 13.06.2024 ним була передана неправомірна вигода в сумі 20 000 доларів США для ОСОБА_4 і 20 000 доларів США для ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом обшуку обмінного пункту, яким зафіксовано факт вилучення несправжніх імітаційних грошових коштів, що були передані в якості неправомірної вигоди у сумі 20 000 (двадцять тисяч) дол. США для ОСОБА_4 , за ініціювання прийняття рішення про відмову БУВРу від прав на майновий комплекс із земельною ділянкою, а також із залученням посередника ОСОБА_12 , неправомірної вигоди у сумі 20 000 (двадцять тисяч) дол. США для ОСОБА_13 за прийняття ним рішення з передачі окремих приміщень комплексу в оренду ФОП ОСОБА_8 ; протоколом обшуку приміщень службових кабінетів Басейного управління водних ресурсів річок Причорномор`я та Нижнього Дунаю за адресою: АДРЕСА_5 (за місцем роботи начальника БУВР річок Причорномор`я та Нижнього Дунаю ОСОБА_4 ), в ході якого вилучено речі та документи, що мають відношення до кримінального провадження; протоколом обшуку приміщень службових кабінетів Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Старокозаче, вулиця Соборна, будинок 34 (за місцем роботи голови Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_13 ), в ході якого виявлено та вилучено документи щодо виділення земельної ділянки та об`єкту на користь ОСОБА_8 ;

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

На переконання слідчого судді, дії, у ймовірному вчиненні яких наразі підозрюєтсья ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 ККУкраїни, тобто є кримінально караними. Тому немає підстав для висновків, що такі дії не можуть становити жодного злочину. Водночас, описана у клопотанні слідчого та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з відповідними кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368КК України, і такі докази є достатніми щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно слідчий суддя відхиляє доводи захисту щодо необґрунтованості підозри внаслідок її не підтвердження зібраними доказами, у тому числі й в частині визначення правової кваліфікації інкримінованих ОСОБА_4 дій.

Відповідні доводи підозрюваного щодо обставин кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження, на переконання слідчого судді не спростовують висновків щодо обґрунтованості підозри, тобто не виключають обставин, які вказують на його ймовірну причетність до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

Разом із тим, слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі провадження він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності чи достовірності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є ймовірною та встановлених обставин достатньо для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

5. Відомості, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вище було зазначено, на переконання слідчого судді, в рамках даного кримінального провадження існує обґрунтована підозра за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

На переконання слідчого судді, заявлений стороною обвинувачення ризик переховування ОСОБА_4 обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, у вчиненні яких наразі обґрунтовано підозрюється останній, є тяжкими та особливо тяжким корупційними злочинами, санкції яких, передбачають покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Важливим аспектом є також те, що звільнення від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, за вчинення корупційного злочину кримінальним кодексом України не передбачено (ст. 69, 75 КК України), окрім як під час здійснення провадження на підставі угоди.

Слідчий суддя враховує доводи прокурора щодо ймовріно задовільного майнового стану підозрюваного, який може бути достатніми для переховування від органу досудового розслідування, у тому числі закордоном.

В розрізі доводів захсиника щодо необгрунтованості тверджень сторони обвинувачення про задовільний майновий стан підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що наразі досудове розслідування триває та слідчий суддя може припускати, що в подальшому стороною обвинувачення вживатимуться заходи щодо встановлення джерела походження грошових коштів виділених на придбання переліченого майна. Таким чином, слідчий суддя зазначає, що хоча і власниками означеного майна значаться члени родини підозрюваного, проте таке майно могло бути прибано на грошові кошти, ймовірно отримані внаслідок кримінально-противправної діяльності ОСОБА_4 , що не виключає при цьому ймовірну мету підозрюваного, у разі викриття кримінально-протиправних дій останнього, уникнути застосування відносно нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту належного йому майна.

Також, слідчий суддя не може залишити поза увагою те, що ОСОБА_4 наразі займає посаду начальника Басейнового управління водних ресурсів річок Причорномор`я та Нижнього Дунаю, внаслідок чого набув широке коло зв`язків серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів, керівників підприємств, установ та організацій, які він може використати з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду, у тому числі шляхом залишення території України.

Таким чином, зазначені обставини, у своїй сукупності, вказують на те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та зіставляючи можливі негативні наслідки для себе у разі засудження до покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін із можливістю уникнення ним покарання шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду, може безперешкодно залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наведені вище фактичні обставини цього кримінального провадження, дають слідчому судді підстави дійти висновку про існування вагомого ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 . 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя погоджуєтся із доводами клопотання, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується характером інкримінованих підозрюваному злочинів, які мають корисливу спрямованість та ймовірно були вчинені з використанням службового становища. Підозрюваний ОСОБА_4 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

В розрізі наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя також вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_4 , використовуючи свої набуті зв`язки серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних та судових органів, може шляхом підкупу, погроз або іншим чином впливати на свідків (у тому числі й заявника у данному кримінальному провадженні) з метою примушування їх до зміни раніше наданих показань, та таким же чином впливати на свідків, які не давали показання, що в подальшому виключить їх можливість давати правдиві, послідовні показання під час досудового розслідування.

Водночас, слідчий суддя бере до уваги, встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Отже, викладені вище обставини свідчить про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя не погоджується з доводами сторони обвинувачення в частині існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так як ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, прокурором не надано будь-яких доказів того, що є підтверджені факти того, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що обґрунтування прокурора у судовому засіданні та слідчого у письмовому клопотанні щодо існування в рамках означеного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є неспроможними, формальними та такими, що нівелюють саму мету застосування запобіжного заходу, якою у тому числі є необхідність виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

6. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Слідчий суддя зазначає, що інкриміновані за обставинами даного кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_4 кримінальні правопорушення в обов`язковому порядку вимагають від слідчого судді визначення відповідного розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, у випадку якщо слідчий суддя прийде до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (абзац 1 ч. 3 ст. 183 КПК України).

Відтак, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі щодо вагомості наданих доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; особу підозрюваного; майновий стан підозрюваного, досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя знову ж таки наголошує, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

7. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному ОСОБА_4 відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання та фактичних обставин даного кримінального провадження, наразі йдеться мова про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення корупційних кримінальних правопорушень.

Так, згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В свою чергу згідно ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль для встановлення належного розміру застави. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтований у рішенні про визначення застави і повинен враховувати майновий стан обвинуваченого.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, враховувати положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням характеру інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, зухвалості їх ймовірного вчинення представником органів виконавчої влади, а саме вчинення його в умовах воєнного стану, на думку слідчого судді можливо вважати виключним випадком.

Крім того, слідчий суддя критично оцінює твердження сторони захисту з приводу недостовірності даних щодо задовільного майнового стану підозрюваного ОСОБА_4 . Разом з тим, слідчий суддя не може залишити поза увагою доводи прокурора у судовому засіданні щодо задовільного майного стану підозрюваного.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що органом досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 було приховано і не задекларовано у деклараціях поданих у 2024 році, наявне з травня 2023 року майно у вигляді елітного позашляховика марки «Порше Каєн», на якому й було затримано останнього

Більше того, як вбачається з клопотання слідчого, за результатами аналізу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та результатами слідчих дій стороною обвинувачення встановлено об`єкти нерухомості та рухоме майно, які належать безпосередньо ОСОБА_4 та членам його сім`ї:

-автівку преміум класу марки «Порше Каєн», яку ОСОБА_4 одержав у користування за договором лізингу № 00024 від 23.05.2023, що не задекларована ним у 2024 році під час подання щорічної декларації про доходи за 2023 рік. Відповідно до п. 6.3 Договору за відсутності заборгованостей по сплаті платежів лізингоодержувач може придбати право власності. Загальна сума платежів становить 1 054 636,20 грн.;

-квартира загальною площею 74,6 кв.м. за адресою:

АДРЕСА_1 , яка згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_4 (2/3), ОСОБА_15 (2/3) та ОСОБА_16 (1/3);

-земельна ділянка площею (га) 0.1808 за адресою: АДРЕСА_10 , яка згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить батьку ОСОБА_17 ;

-квартира та місце в підземній автостоянці загальною площею 109,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_11 , яка згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить колишній дружині ОСОБА_18 ;

-квартира, комора, підвал загальною площею 95,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_12 , яка згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить колишній дружині ОСОБА_18

-житловий будинок, який не оформлений у власність по АДРЕСА_13 , яким ОСОБА_4 користується та не задекларував.

За таких обставин, беручи до уваги встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, майновий стан підозрюваного, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід визначити розмір застави у вигляді 3 964 (три тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 12 002 992 (дванадцять мільйонів дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дві) гривні, який на думку слідчого судді в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у випадку її внесення, під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на нього процесуальних обов`язків. Наведені обставини у своїй сукупності обумовлюють необхідність виходу слідчого судді за межі застави, передбаченої п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

8. Висновки слідчого судді.

Таким чином, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання та надавши правову оцінку всім доводам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність часткового задоволення поданого стороною обвинувачення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках в рамках кримінального провадження №0000557 від 30.04.2024 відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 09.08.2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 3 964 (три тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 12 002 992 (дванадцять мільйонів дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дві) гривні.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 09.08.2024 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками, судовими експертами у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 у, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1