Справа № 946/3128/24
Провадження № 1-кс/946/1021/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СВ Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000523 від 14.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

До Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що 15.04.2024 о 18:25 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання, виявлено труп чоловічої статі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками насильницької смерті, а саме 1 колоте проникаюче ножове поранення в області серця.

В ході огляду місця подій, в період часу з 19:08 по 21:50 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено труп чоловічої статі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з проникаючим колото-різаним поранення грудної клітини. В ході огляду вилучено наступне: дерев`яна рукоятка від кухонного ножа, упакована в паперовий конверт НПУ СУ з пояснювальним текстом; п`ять кухонних ножів різної довжини, що упаковані в картонну коробку з пояснювальним текстом, два марлевих тампони зі змивами речовини бурого кольору схожою на кров, які упаковані в окремі паперові конверти з пояснювальним текстом, футболка та штани із ременем, упаковані в одну картонну коробку з пояснювальним текстом, три чашки виготовлені з прозорого чорного скла, що упаковані в одну картонну коробку з пояснювальним текстом, сліди папілярних візерунків рук.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, оскільки його незастосування може призвести до зникнення, заміни, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Як посилається слідчий в своєму клопотанні, враховуючи, що вилучений молоток має значення речового доказу та з метою проведення експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Слідчий та прокурор про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з`явились, в клопотанні зазначили про розгляд справи без їх участі.

Власник майна, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити.

- дерев`яну рукоятку від кухонного ножа, що упакована в паперовий конверт НПУ СУ з пояснювальним текстом; п`ять кухонних ножів різної довжини, що упаковані в картонну коробку з пояснювальним текстом, два марлевих тампони зі змивами речовини бурого кольору схожою на кров, які упаковані в окремі паперові конверти з пояснювальним текстом, футболка та штани із ременем, упаковані в одну картонну коробку з пояснювальним текстом, три чашки виготовлені з прозорого чорного скла, що упаковані в одну картонну коробку з пояснювальним текстом, сліди папілярних візерунків рук, які вилучені в ході огляду місця події від 15.04.2024 за місцем вчинення даного кримінального правопорушення;

- футболку чорного кольору та шорти синього кольору, що упаковані в картонні коробки з пояснювальним текстом, які вилучені 15.04.2024 під час затримання ОСОБА_5 ;

- два зразки букального епітелію, що упаковані в паперовий конверт з пояснювальним текстом, змиви обох рук на марлеві тампони, що упаковані в окремі паперові конверти з пояснювальним текстом, зрізи нігтьових пластин обох рук, що упаковані в окремі паперові конверти з пояснювальним текстом та дактикарта, що упакована в паперовий конверт з пояснювальним текстом, що вилучені 15.04.2024 у підозрюваного ОСОБА_5 на підставі постанови слідчого;

- лезо ножа, що упаковане в паперовий конверт з пояснювальним текстом, що вилучене 16.04.204 під час судово-медичного огляду трупу ОСОБА_4 в судово-медичному морзі.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення або отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1