ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/506/24

Провадження № 1-кп/568/59/24

"01" квітня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

Суддя ОСОБА_1

секретарь судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000036 від 14.03.2024 р. по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою освітою, непрацюючий, неодружений, не депутат, не судимий, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

14.03.2024 р. близько 10 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту на грунті особистих неприязних відносин, вчиняючи домашнє насильство, усвідомлюючи і оцінюючи свої дії, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з особистих мотивів, наніс два удари правою рукою зжатою в кулак в область лівої половини обличчя ОСОБА_4 , в результаті чого заподіяв останньому легкі телесні ушкодження у вигляді забійної рани губи, гематоми обличчя.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України, судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Підозрюваний в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України. У своїй заяві вказав також, що не заперечує проти застосування відносно нього покарання у виді громадських робіт у межах санкції статті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Сторони кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України, в судове засідання не викликалися.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При визначенні обвинуваченому міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинене ним правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується посередньо, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

У відповідності до ст. 66 КК України в якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.

З урахуванням усіх обставин у справі, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, суд не вбачає підстав для застосування такого виду покарання, як штраф, а вважає за доцільне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: громадські роботи.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме тяжкості правопорушення та не буде становити особистий надмірний тягар для обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи.

Саме виконання громадських робіт (виконання суспільно-корисних робіт, безоплатно у вільний час) на благо суспільства, зможуть змусити обвинуваченого усвідомити необхідність правомірної поведінки.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні та речові докази відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, ст.ст. 12, 53, 358 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 60 годин.

На вирок суду може бути подано апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня оголошення вироку.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1