Справа № 214/526/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001601 від 31.12.2023 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Дніпропетровської області, громадянство України, який має вищу освіту, працює слюсарем-ремонтником КП «Кривбасводоканал», неодружений, має на утриманні неповнолітніх доньок, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року, введено воєнний стан в Україні на 30 діб, який неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України. На теперішній час, воєнний стан продовжено Указом Президента України від 05.02.2024 року №49/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 рокустроком на 90 діб, тобто до 14.05.2024 року.

Так, ОСОБА_4 , будучи обізнаним щодо ведення воєнного стану на всій території України, 15.12.2023 року, приблизно о 14-00 годині, перебуваючи в підвальному приміщенні, будинку АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку мобільного телефону, марки «ОРРО», моделі «А57s», об`ємом пам`яті 4/128 GB, чорного кольору, 1 ІМЕІ НОМЕР_1 , 2 ІМЕІ НОМЕР_2 , вартість якого згідно з висновком експерта №59 від 08.01.2024 року становить 4908,97 гривень, який належить ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 було спричинено матеріальних збиток ОСОБА_8 на суму 4908,97 гривень.

Заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала кому належить це майно, мала підстави вважати, де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

17.01.2024 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненому ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів. Крім того, зазначив, що розуміє надані йому законом права та наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні цієї угоди.

Захисник ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор також просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 (том 1 а.с.8).

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з огляду на таке.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Під час судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє: права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст.476 КПК України.

Суд, також, переконався у добровільності укладення прокурором та обвинуваченим угоди і, що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

За таких підстав, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, у зв`язку з чим дії останнього було правильно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України.

При призначені покарання визначеного угодою від 17.01.2024 року суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визнається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (том 2 а.с.46).

Окрім того, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно (том 2 а.с.41), раніше не судимий (том 2 а.с.40), в КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебував і не перебуває (том 2 а.с.45, 46), має на утриманні неповнолітніх доньок, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 2 а.с.38, 39).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Разом із тим, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його щире каяття, керуючись положеннями ст.75 КК України, суд вважає за можливе, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 314, 369, 371-374, 473-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 17.01.2024 року, укладену між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001601 від 31.12.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17.01.2024 року покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно зі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки «ОРРО», моделі «А57S», чорного кольору, 1 ІМЕІ НОМЕР_1 , 2 ІМЕІ НОМЕР_2 , який добровільно видав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити останньому, дозволивши розпоряджатись ним на власний розсуд (том 2 а.с.26, 27).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1