Справа № 137/1307/23
Провадження №1-кп/149/75/24
Номер рядка звіту 23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 , приймає участь у режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження № 0000026 від 12.01.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дашківці Літинського району Вінницької області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, розлучений, працює охоронником КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради», проживає по АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у період часу з 09.07.2022 по 03.01.2023, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, та вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» з метою погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 , систематично вчиняв психологічне насильство, зокрема: словесні образи та нецензурні висловлювання, приниження людської честі та гідності, погрози в бік потерпілої, у результаті чого, ОСОБА_6 зазнавала систематичних психологічних страждань, та дана сімейна ситуація для останньої має психотравмувальний характер, супроводжувалося періодично виникаючими емоційними переживаннями негативного спектру: тривоги, страху, приниження, сорому.

Так, 09.07.2022 близько 04:44 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив сварку із своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 , створював нестерпні умови проживання, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Крім цього, 26.09.2022 о 22:00 год., за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_4 ображав нецензурною лайкою свою колишню дружину ОСОБА_7 , чим вчинив повторно протягом року психологічне насильство. Того ж дня, 26.09.2022 о 23:13 год., за цією ж адресою ОСОБА_4 образливо чіплявся до колишньої дружини ОСОБА_6 .

Окрім цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :20 год. у АДРЕСА_1 , будучи в нетверезому стані, здійснив насильство в сім`ї психологічного характеру стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме: ображав нецензурною лайкою, створював нестерпні умови для проживання, погрожував фізичною розправою.

Крім цього, ОСОБА_4 , 03.01.2023 о 18:30 год., за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді вчинив сварку із колишньою дружиною ОСОБА_6 , якій висловлював погрози фізичною розправою, вигонив її з будинку.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/15503-ПС від 27.09.2023 за результатами проведення судової психологічної експертизи встановлено, що для потерпілої ОСОБА_6 , ситуація, що досліджується у кримінальному провадженні є психотравмувальною. Досліджувана ситуація призвела до порушень основних сферах життєдіяльності ОСОБА_6 , унеможливила її повноцінне соціальне функціонування, внаслідок систематичних погроз, образ, залякувань, словесної агресії та приниження, з боку її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , що в цілому констатується як здійснення на ОСОБА_6 психологічного насильства.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 09.07.2022, 26.09.2022, 05.11.2022, 03.01.2023 він вчиняв стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 психологічне насильство, а саме висловлювався нецензурною лайкою, погрожував, робив нестерпними умови проживання, вигонив з будинку. Вважає такі дії неправильними. Просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що з колишнім чоловіком ОСОБА_4 після розлучення вони деякий час проживали за адресою АДРЕСА_1 . 09.07.2022, 26.09.2022, 05.11.2022, 03.01.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, застосовував до неї психологічне насильство: вигонив з будинку, нецензурно висловлювався, розкидав речі, шарпав, бив. Вважає, що від таких дій обвинуваченого зазнала психологічного насильства, вона не могла нормально проживати, працювати, просить суворо покарати ОСОБА_4 позбавивши його волі.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілої, захисника, які не заперечували проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та просили застосувати цей порядок, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачений свою вину у скоєні кримінального правопорушення визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності його позиції у суду немає, сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, тому суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням характеризуючих матеріалів.

В обвинувальному акті хоча й зазначено про застосування 09.07.2022 близько 04:44 год. фізичного і економічного насильства, проте дії обвинуваченого кваліфіковані за ст. 126-1 КК України і обвинувачення пред`явлено за систематичне вчинення психологічного насильства. Під час судового розгляду прокурор не скористався правом визначеним у ч. 2 ст. 337 КПК України, а суд, зважаючи на ч. 3 ст. 337 КПК України, не може вийти за межі обвинувачення, оскільки це погіршить становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Відтак, з обвинувачення належить виключити посилання на застосування обвинуваченим ОСОБА_4 до потерпілої ОСОБА_6 фізичного та економічного насильства, оскільки згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

У свою чергу виключення з обвинувального акту вказівки про застосування обвинуваченим до потерпілої фізичного та економічного насильства не змінює кваліфікацію його дій за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишньої дружини, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи і така кваліфікація є правильною.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд враховує вимоги ст. ст. 65-67 КК України, роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу винного та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, яке полягає в тому, що він розкаявся у вчиненому, зробив для себе висновки.

Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. При цьому зазначена в обвинувальному акті обставина вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах, є кваліфікуючою обставиною для ст. 126-1 КК України і не може бути врахована як обтяжуюча.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він за місцю проживання характеризується задовільно, а після 08.02.2024 добре, за місцем роботи позитивно, на обліках в лікарів психіатра, нарколога не перебуває, раніше не судимий, його вік, майновий стан, думку потерпілої, а також висновки органу пробації, відповідно до яких ризики вчинення повторного кримінального правопорушення, небезпеки для суспільства середні, виправлення без позбавлення або обмеження волі можливе та не буде становити високу небезпеку для суспільства, на думку органу пробації доцільно застосувати ч. 1, ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема зобов`язати виконувати заходи передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, а обвинуваченому належить призначити покарання у виді пробаційного нагляду, що буде необхідним і достатнім.

Процесуальні витрати, у відповідності до ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок пройти програму для кривдників впродовж трьох місяц ів.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_4 обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 5497 грн.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, копію вироку направити потерпілій.

Суддя ОСОБА_8