Справа № 283/569/24
Провадження №1-кп/283/123/2024
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 02 січня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Клінци Брянської області російської федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, інваліда 3-ої групи, на утриманні осіб не має, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого, останній раз вироком Бородянського районного суду Київської області від 18 січня 2024 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з іспитовим строком 3 (три) роки,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченогоч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024 продовжено з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб, тобто до 13.05.2024.

ОСОБА_6 , будучи неодноразово судимим за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та 02.01.2024 близько 11 год., перебуваючи у приміщенні ремонтної майстерні, що розташована по АДРЕСА_2 , помітив праворуч від входу жіночу сумку чорного кольору, зверху на якій лежав гаманець чорного кольору, належні ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що увага ОСОБА_8 була прикута до налаштувань власного мобільного телефону майстром вищевказаної майстерні, шляхом вільного доступу викрав гаманець чорного кольору, вартістю 190 грн., в якому перебували грошові кошти в розмірі 520 гривень та 1 американський долар, який в перерахунку на гривню станом на 02.01.2024 становить 38,0144 грн., а також банківську карту № НОМЕР_2 . В подальшому ОСОБА_6 заховав гаманець до кишені власної куртки, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд та заподіявши при цьому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 748 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, повторно, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні (в режимі ВКЗ з ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)») обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення. Зазначив, що дійсно вчинив крадіжку гаманця, належного ОСОБА_8 з приміщення ремонтної майстерні, не заперечує щодо вартості викраденого майна. Вказав, що у вчиненому щиро розкаюється, на досудовому розслідуванні розповідав як вчиняв крадіжку та брав участь у слідчих експериментах. Обвинувачений надав суду покази, відповідно до яких він підтвердив, що вранці 02.01.2024 він перебував у приміщенні ремонтної майстерні, що розташована по АДРЕСА_2 , де помітив жіночу сумку чорного кольору, зверху на якій лежав гаманець чорного кольору, належні потерпілій. Після цього він викрав гаманець. Чи бачив хтось, як він здійснював крадіжку обвинуваченому невідомо, його неправомірні дії ніхто не припинив. В подальшому ОСОБА_6 купив товари в магазині за грошові кошти, які були наявні у гаманцю.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 просила суд призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі, а вирок Бородянського районного суду Київської області від 18.01.2024 виконувати самостійно.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, в матеріалах кримінального провадження міститься заява потерпілої про розгляд справи без її участі, покарання ОСОБА_6 просить призначити на розсуд суду.

Суд не вбачає перешкод до проведення судового засідання і ухвалення за його результатами відповідного рішення за відсутності потерпілої сторони, оскільки остання належним чином повідомлена про судовий розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_6 та з огляду на положення ст. 325 КПК України.

Суд зазначає, що окрім показань обвинуваченого ОСОБА_6 , винуватість останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених письмових та речових доказів у кримінальному провадженні.

Прокурором, як докази вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, були надані та досліджені в судовому засіданні відповідно до вимог КПК України наступні докази:

- витяг з ЄРДР про внесення відомостей 02.01.2021 щодо вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст.185 КК України (а.с.62-63);

- протокол огляду місця події з ілюстративною таблицею від 02.01.2024, в ході якого проведено огляд приміщення ремонтної майстерні по АДРЕСА_2 , а також під час якого потерпіла ОСОБА_8 вказала на місце, де вона залишила свою сумку з гаманцем всередині (а.с.66-70);

- протокол огляду місця події з ілюстративною таблицею від 02.01.2024, в ході якого у приміщенні кабінету відділення поліції №1 обвинувачений добровільно видає викрадений ним гаманець, а також продукти, які були придбані ним за рахунок грошових коштів, що знаходилися у гаманці (а.с.72-94);

- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 02.01.2024, згідно з якою вилучені 02.01.2024 в ході огляду місця події грошові кошти номіналом 2-по 100 грн. з номерними знаками № НОМЕР_3 та №3Б8325762; 1-номіналом №ММ3537743; 1-номіналом 1 грн. №МИ7442114; 1 американський долар №В82045254J, банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 визнано речовими доказами та передано на зберігання потерпілій. Гаманець чорного кольору, пляшку горілки т/м «Львів Княжий», 0,5л, 1 пляшка напою т/м «Кока Кола», 0,75л, упаковку халви, визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження, передано на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області (а.с.95);

- протокол огляду предметів від 02.01.2024, відповідно до якого слідчим було проведено огляд гаманця чорного кольору та банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_2 . В ході даної слідчої дії потерпіла впізнала належні їй речі (а.с.97);

- ухвала слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 04.01.2024 у справі №283/13/24, відповідно до якої накладено арешт на вилучені під час огляду місця події від 02.01.2024 предмети (а.с.99);

- висновок експерта №СЕ-19/106-24/239-ТВ від 08.01.2024, згідно з яким ринкова вартість гаманця станом на 02.01.2024 могла становити 190,00 грн. (а.с.100-106);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.01.2024, згідно з яким свідок ОСОБА_9 впізнав обвинуваченого на фотознімку під №3, як такого, який здійснив крадіжку гаманця (а.с.108-109);

- протокол проведення слідчого експерименту від 17.01.2024 за участі ОСОБА_6 та диск, на якому міститься відеозапис слідчого експерименту (а.с.123-126);

- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 17.01.2024, згідно з якою СD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження (а.с.128);

- протокол огляду предметів від 19.01.2024, відповідно до якого проведено огляд СD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту (а.с.129);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 27.01.2024, згідно з яким було знято відеозаписи з камер відео спостереження, що розміщені в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_3 (а.с.132-135);

- «СD-R» диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, що розміщені в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_3 (а.с.136);

- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 27.01.2024, згідно з якою вилучений «СD-R» диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, що розміщені в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_3 , визнано речовим доказом (а.с.137);

- протокол огляду предметів від 27.01.2024 зі скриншотами огляду відеозапису з камери відеоспостереження у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якому видно обвинуваченого ОСОБА_6 , який здійснював купівлю товарів та розплачувався за них купюрами, викраденими з гаманця ОСОБА_8 (а.с.138-140);

- ухвала слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 02.02.2024 у справі №283/13/24, згідно з якою відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с.141-142);

- вирок Бородянського районного суду Київської області від 16.11.2023 у справі №939/1689/23, згідно з яким ОСОБА_6 за ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки (а.с.117-118);

- вирок Бородянського районного суду Київської області від 18.01.2024 у справі №939/2157/23, згідно з яким призначено ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Бородянського районного суду від 16.11.2023 визначено ОСОБА_6 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання, встановлено іспитовий строк 3 роки (а.с.146-148).

Судом також досліджено характеризуючи матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме:

-відомості про судимість, з якої вбачається, що ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.с.113-114);

-медичне заключення, з якого вбачається, що ОСОБА_6 на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває (а.с.115);

-довідка-характеристика, відповідно до якої ОСОБА_6 характеризується, як такий, що не порушував громадський порядок, проте зловживає алкогольними напоями, скарг зі сторони сусідів на нього не надходило, раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності (а.с.119);

-ксерокопія посвідчення серії НОМЕР_4 , якою підтверджується наявність у обвинуваченого 3 групи інвалідності (а.с.122).

Судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням вищезазначених доказів. Вина обвинуваченого у вчиненні зазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у цьому кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення під час судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена повністю, а його дії кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд, зокрема, враховує особу ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується як такий, відносно якого компрометуючі матеріали не надходили.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України, є вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Враховуючи наведені вище обставини, з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин, з урахуванням обтяжуючої обставини, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкції вчиненого кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. На думку суду саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирок Бородянського районного суду Київської області від 18.01.2024, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку 3 (три) роки слід виконувати самостійно.

Цивільний позов не пред`явлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Арешт не накладено.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що обраний відносно ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 02.02.2024 (справа №283/13/24) залишити до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 02.02.2024.

Вирок Бородянського районного суду Київської області від 18.01.2024, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку 3 (три) роки слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-оптичний СD-R диск із відеозаписом слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , оптичний СD-R диск із відеозаписом з камери спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_3 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

-грошові кошти, номіналом 2-по 100 грн. з номерними знаками № НОМЕР_3 та №3Б8325762; 1-номіналом №ММ3537743; 1-номіналом 1 грн. №МИ7442114; 1 американський долар №В82045254J, банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , які вилучено в ході огляду місця події від 02.01.2024 та визнано речовими доказами, передано на зберігання потерпілій, а також гаманець чорного кольору залишити потерпілій ОСОБА_8 ;

-пляшку горілки т/м «Львів Княжий», 0,5л, 1 пляшку напою т/м «Кока Кола», 0,75л, упаковку халви, які вилучено в ході огляду місця події від 02.01.2024 та визнано речовими доказами, приєднано до матеріалів кримінального провадження, передано на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи: 1514,56 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/106-24/239-ТВ від 08.01.2024.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1