ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/6310/21 Номер провадження 11-кп/814/430/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000397, за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та кримінальне провадження щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь Шевченківський, Черкаської області, громадянина України, із вищою освітою, офіційно працюючого начальником дільниці механізації КП «Шляхрембуд», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Приймаючи вказане рішення, суд встановив наявність підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої п. 10 частини першої статті 284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України та згідно з п. 2 частини третьої статті 314 КПК України, дійшов висновку про закриття кримінального провадження.

Мотивами такого рішення суд вказав про недоведеність прокурором того, що сторона захисту була обізнана про завершення досудового розслідування, оскільки, на переконання суду, долучені до матеріалів справи копії повідомлення про завершення досудового розслідування не містять відомостей про доведення цих повідомлень до відома сторони захисту у належний спосіб.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу районного суду, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме грубого порушення вимог ст. ст. 115, 219, 290 КПК України, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд в суді першої інстанції у іншому складі суду.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про закриття кримінального провадження виходячи із того, що слідчим СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області 13.04.2021 направлено простим поштовим відправленням на адресу підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 повідомлення про завершення досудового розслідування.

Вказує, що судом першої інстанції безпідставно, в порушення вимог ч. 1 ст. 135 КПК України, не взято до уваги довідку, що видана начальником ВПЗ 61202 AT «Укрпошта» про те, що слідчим ОСОБА_10 13.04.2021, відправлено листи на адреси ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Крім цього зазначає, що місцевий суд посилається на Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 05.03.2009 № 270, проте у вказаному нормативному документі не визначено, що є доказом направлення адресату кореспонденції, однак судом першої інстанції помилково взято до уваги висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що доказом надіслання суб`єктом владних повноважень позовної заяви з додатками відповідачу та третім особам є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Вважає, що суд першої інстанції належним чином не дослідивши вказану довідку, видану начальником ВПЗ 61202 AT «Укрпошта», не з`ясувавши обставини відправлення простого поштового відправлення, зробив помилковий висновок про неналежне повідомлення підозрюваному та захиснику поштовим зв`язком про завершення досудового розслідування.

Крім цього зазначає, що кримінальний процесуальний закон не визначає надіслання поштового повідомлення єдиним способом у кримінальному провадженні, а дозволяє це робити і іншими способами, зокрема: електронною поштою чи здійснення виклику по телефону.

Вказує, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області 13.04.2021 направлено на офіційну електронну адресу захисника доручення про надання доступу до матеріалів досудового розслідування та повідомлення про завершення досудового розслідування.

Також, слідчим СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області 13.04.2021 на мобільний номер захисника направлено доручення про надання доступу до матеріалів досудового розслідування та повідомлення про завершення досудового розслідування.

Зазначає, що відповідно до п.3.1.4 Порядку ведення єдиного реєстру адвокатів (ЄРАУ) затвердженого рішенням ради адвокатів України № 26 від 17.12.2012 обов`язково до ЄРАУ вноситься адреси робочих місць адвоката, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти.

Вважає, що місцевий суд безпідставно прийшов до висновку про те, що слідчим з власної електронної пошти направлено повідомлення про завершення досудового розслідування, що суперечить приписам закону, оскільки слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

На переконання сторони обвинувачення органом досудового розслідування, зібрано під час досудового розслідування докази достатні для складання обвинувального акта, вжито всіх заходів для повідомлення про прийняте рішення щодо завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів для ознайомлення стороні захисту, тобто слідчим СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області направлено повідомлення про завершення досудового розслідування згідно із вимогами ст. 135 КПК України.

Крім того вказує, що суд першої інстанції, зробивши помилковий висновок, про те, що підозрюваному та захиснику не доведено до відома про завершення досудового розслідування, не з`ясував, яким чином підозрюваний ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 прибули до слідчого для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.

Зазначає, що місцевий суд приймаючи рішення про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, визначеного ст. 219 КПК України, безпосередньо не дослідив усіх доказів, на підставі яких прийняв таке рішення, зокрема щодо встановлення та перебігу строку досудового розслідування, не включення у строк досудового розслідування періоду ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, часу завершення досудового розслідування, а обмежився лише розглядом клопотання сторони захисту, без належного дослідження, аналізу та оцінки доказів кримінального провадження, відповідно до ст. 370 КПК України.

Крім того, судом першої інстанції при постановленні ухвали грубо порушені також вимоги ст. 100 КПК України при вирішенні долі речових доказів по справі, а саме судом не зазначено які саме речі і кому повинні бути повернуті.

Позиції учасників судового провадження.

Учасники судового провадження до суду апеляційної інстанції не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та місце судового розгляду. Прокурор звернувся із заявою про здійснення розгляду без його участі.

Мотиви суду.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак районним судом вказаних вимог закону не дотримано.

28.04.2021 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт із реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000397 від 15.02.2021 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Захисником ОСОБА_7 до суду подано клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру до звернення прокурором до суду з обвинувальним актом, закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що 15.02.2021 за №0000397 до ЄРДР було внесено відомості щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.367 КК України.

16.02.2021 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Строк досудового розслідування відповідно до ст. 219 КПК України визначений два місяці з дня повідомлення особі про підозру і фактично закінчився 16.04.2021.

Всупереч вказаних вимог, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 був складений 27.04.2021 та наступного дня направлений до суду.

Захисник стверджував, що слідчий не повідомляв сторону захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції врахував доводи сторони захисту та вказав про недоведеність прокурором того, що сторона захисту була обізнана про завершення досудового розслідування, оскільки, на переконання суду, долучені до матеріалів справи копії повідомлення про завершення досудового розслідування не містять відомостей про доведення цих повідомлень до відома сторони захисту у належний спосіб.

Такі висновки суду колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.

Положенням п.5 ч.1 ст.3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Колегія суддів Верховного Суду в ухвалі від 03.06.2021 у справі №525/641/20 вказала, що досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів має три ключові стадії: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується із фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК; закінчення пов`язане із зверненням до суду з обвинувальним актом.

Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке законодавець пов`язує у часі із зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням), як це передбачено у ст.219 КПК України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 16 лютого 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру, тобто досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні повинно було закінчитися прийняттям прокурором одного з рішень, передбачених ч.2 ст.283 КПК України, до 16 квітня 2021 року включно.

Згідно вимог ч.5 ст.219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, визначеному ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

З цього приводу Верховний Суд у своїй постанові (справа №758/12538/20) роз`яснив, що період з моменту повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному ст. 290 КПК, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включаються. Тобто у строк досудового розслідування не включається весь період часу з момент направлення або безпосереднього вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.

Крім цього, схожу правову позицію висловлено у постанові ККС у складу Верховного Суду (постанова від 15.09.2021 у справі №711/3111/19).

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що на виконання вимог ст. 219 КПК України слідчому СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 13 квітня 2021 року процесуальним керівником надано доручення про повідомлення про відкриття матеріалів іншій стороні, про завершення досудового розслідування та про надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000397 від 15.02.2021, а саме: підозрюваному ОСОБА_8 та його захиснику ОСОБА_9 , тобто за 3 дні до закінчення строку досудового розслідування.

Згідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, захисник ОСОБА_9 ознайомилася із матеріалами кримінального провадження 22.04.2021 з 11.00 год. до 13.00 год. з томом №1 та 27.04.2021 з 14.00 год. до 14.30 год. з томом №2, зауважень не мала.

Відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_8 ознайомився із матеріалами 27.04.2021 з 14.00 год. до 14.50 год., зауважень не мав.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 затверджений прокурором 27.04.2021 та 28.04.2021 направлений до суду, тобто в межах строку досудового розслідування, який закінчився 30.04.2021.

Приписами ч.1 ст.111 КПК визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Порядок повідомлення у кримінальному провадженні є аналогічним виклику, який, відповідно до ч.1 ст.135 КПК України, здійснюється шляхом вручення повісток про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Суд допустив помилку, оцінивши критично та не врахувавши довідку, видану начальником ВПЗ НОМЕР_1 АТ «Укрпошта» про те, що слідчим ОСОБА_10 13.04.2021 відправлено листи на адресу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з повідомленням про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, оскільки це суперечить вказаним нормам КПК.

Окрім цього, судом безпідставно не враховано надану прокурором інформацію про направлення слідчим 13.04.2021 на офіційну електронну адресу захисника доручення про надання доступу до матеріалів досудового розслідування та повідомлення про завершення досудового розслідування. Також слідчим 13.04.2021 на мобільний телефон захисника було продубльовано вказані процесуальні документи.

Адреса електронної пошти адвоката, куди були направлені слідчим вказані документи, співпадає з офіційною електронною адресою, вказаною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Є абсолютно надуманими доводи суду про порушення слідчим вимог КПК через направлення ним повідомлення захиснику із своєї електронної пошти. Таке законом не забороняється.

Суд взагалі не з`ясував, яким чином захисник та підозрюваний дізналися про завершення досудового розслідування та прибули до слідчого для ознайомлення.

В даному випадку колегія суддів вважає нерелевантним посилання суду на висновки Вищого антикорупційного суду та Верховного Суду у справі №991/6516/20.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог КПК, які перешкодили ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Виходячи з наведеного, ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.06.2022 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4