Справа № 175/7210/24
Провадження № 1-кс/175/2424/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2024 р. смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000570 від 03.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді за погодженням з прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000570 від 03.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор надала заяву про розгляд клопотання без її участі в якій клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, заяв не подавав.

Дослідивши клопотання та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 будучи особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, завідомо знаючи, що операції з наркотичними засобами та психотропними речовинами є незаконними, зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-?феніл-?2-??піролідин-?1-?іл-пентан-?1-?он), реалізуючи свій злочинний умисел, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст.7,12,17,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995, № 62/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, переслідуючи корисливі мотиви, 04.05.2024 року о 16 годині 33 хвилині, перебуваючи на сходовій клітині 9 поверху, під`їзду АДРЕСА_1 реалізував за грошові кошти в сумі 1300 гривень, тобто незаконно, умисно збув покупцеві оперативної закупки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 речовину масою 0,2379 г., яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону) становить 0,1784 г.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні незаконного зберігання з метою збуту та у незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, будучи особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

28.05.2024 о «19» год «35» хв за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_5 відповідно до ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України було затримано, як особу підозрювану у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним збутом психотропних речовин.

Під час особистого огляду затриманого ОСОБА_5 було вилучено - мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9AT» в корпусі синього кольору, на задній кришці мається надпис «Redmi», з номером IMEI НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), IMEI 2 ( НОМЕР_3 ) та сім карткою НОМЕР_4 , мобільний телефон, марки «Samsung», моделі « Galaxy А30», в корпусі червоного кольору, з номером IMEI 1 ( НОМЕР_5 ), IMEI 2 ( НОМЕР_6 ).

Слідчим винесено постанову про визнання вилучених в ході огляду місця події предметів речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучене під час вказаного вище огляду майно може бути використані у якості доказів у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, що і потрібно під час даного досудового розслідування.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Нормами ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу вказані речі відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій. Слідчим винесено постанову про визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучене під час вказаного вище огляду майно може бути використані у якості доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме перелічених вище речових доказів, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а також для забезпечення проведення експертиз, наявні підстави у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту.

Враховуючи вищевикладене, та те що зазначене вище майно, вилучене в ході огляду місця події 28.05.2024, вважається тимчасово вилученим майном та містить відомості, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, а тому, слідчий суддя дійшов до переконання, що в клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на:

-мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9AT» в корпусі синього кольору, на задній кришці мається надпис «Redmi», з номером IMEI НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), IMEI 2 ( НОМЕР_3 ) та сім карткою НОМЕР_4

-мобільний телефон, марки «Samsung», моделі « Galaxy А30», в корпусі червоного кольору, з номером IMEI 1 ( НОМЕР_5 ), IMEI 2 ( НОМЕР_6 ),

який вилучено 28.05.2024 в ході проведення огляду місця події із забороною права на відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1