Справа № 308/9202/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000453 від 08.05.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст, Закарпатської області, українця за національністю, громадянина України, ФОП, з вищою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимогоу вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурором до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області був направлений обвинувальний акт з клопотання прокурора про розгляд обвинувального у спрощеному провадженні стосовно ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Ознайомившись з обвинувальним актом та додатками до нього, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); 3) формулювання обвинувачення.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Суд звертає увагу, що дотримання зазначеної вимоги до змісту обвинувального акта є однією із гарантій права особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, на захист, оскільки пред`явлення конкретного обвинувачення і чітке викладення фактичних обставин кримінального правопорушення надає обвинуваченій особі можливість ефективно захищатися від такого обвинувачення та використовувати всі передбачені кримінально-процесуальним законом права на свій захист.

Вивчивши обвинувальний акт судом встановлено, що такий не відповідає приписам ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме формулювання обвинувачення не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення (проступку), стосується іншої особи, а саме ОСОБА_3 , інших подій, які були вчинені в інший час та в іншому місці. Також в правовій кваліфікації кримінального правопорушення (проступку) вказано, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України.

Також ознайомившись із матеріалами кримінального провадження судом встановлено, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказано про винесення дізнавачем постанови про призначення експертизи, наявність висновку експерта в даному провадженні, винесення дізнавачем постанови про приєднання до кримінального провадження речових доказів, а відтак такий не відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України, згідно якої реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Вказані обставини впливають на можливість встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та можливість притягнення обвинуваченого ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності.

Встановлені вище обставини, самі по собі, виключають процесуальну можливість розгляду обвинувального акту, оскільки невідповідності та суперечності, які в ньому містяться, є такими, що прямо впливають на об`єктивність і диспозитивність судового процесу, що у відповідності до ст. ст. 409, 412 КПК України, є істотним порушенням чинного законодавства і являється правовою підставою для послідуючого скасування вироку суду постановленого у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи на вищевказане, суттєві недоліки та невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, прокурору для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 91, 291, 338 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000453 від 08.05.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України повернути прокурору для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1