провадження № 11-кп/991/60/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 березня 2024 року м.Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 19 лютого 2024 року про відмову у задоволенні клопотання,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження №0000423 від 15 серпня 2023 року (далі - кримінальне провадження) стосовно обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень: ОСОБА_2 - за ч.1 ст.209, ч.2 ст.209, ч.3 ст.369 КК; ОСОБА_4 - за ч.4 ст.368 КК; ОСОБА_5 - за ч.1 ст.209, ч.2 ст.209, ч.5 ст.27 - ч.3 ст.369 КК.

У підготовчому судовому засіданні 31 січня 2024 року захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК, 14 лютого 2024 року до суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 також надійшло клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Ухвалою колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 19 лютого 2024 року відмовлено в задоволенні вищевказаних клопотань.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, за вимогами якої просив скасувати зазначену ухвалу від 19 лютого 2024 року та закрити кримінальне провадження у зв`язку зі спливом визначеного п.4 ч.3 ст.219 КПК строку.

Слід зазначити, що законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Передбачене положеннями КПК право на оскарження судових рішень є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки.

Водночас право на доступ до суду не є абсолютним і підлягає дозволеним обмеженням, зокрема, щодо кола судових рішень, які можуть бути переглянуті в апеляційному порядку. Такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, переслідують легітимну мету - ефективний розгляд судом лише справ відповідного рівня значущості, а також обґрунтовані пропорційністю між застосованими засобами і поставленою метою.

Вирішуючи питання щодо прийнятності апеляційної скарги, суддя-доповідач окрім іншого має з`ясувати, чи може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотань про закриття кримінального провадження.

Порядок та перелік судових рішень, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано нормами Глави 31 КПК.

Так, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених ст.394 КПК; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених КПК (ч.1 ст.392 КПК).

Відповідно до ч.2 ст.392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Разом із тим, ч.11 ст.284 КПК передбачено можливість оскарження лише ухвали суду про закриття кримінального провадження.

Аналіз вищевказаних положень чинного кримінального процесуального закону дозволяє дійти висновку, що оскарження судового рішення про відмову в закритті кримінального провадження в апеляційному порядку не передбачено, а тому окремому оскарженню не підлягає, про що правомірно зазначено судом першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваної ухвали. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за наслідком розгляду кримінального провадження.

За вимогами ч.4 ст.399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, при цьому суд звертає увагу, що відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з оскарженням рішення слідчого судді, оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя. Норми ст.129 Конституції України гарантують право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження. Кримінальний процесуальний кодекс України визначає в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з оскарженням судового рішення, оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, оскільки зазначена ухвала Вищого антикорупційного суду про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити.

За цих обставин не підлягає вирішенню і питання, зазначене в доданому до апеляційної скарги клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.392, 399 КПК, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 19 лютого 2024 року про відмову у задоволенні клопотання відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1