ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8468/24
провадження № 1-кс/753/1394/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі заявника ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження № 0000481,

В С Т А Н О В И В:

25.04.2024 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача відділу дізнання Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 31.03.2024 про закриття кримінального провадження № 0000481.

На обґрунтування скарги вказав, що оскаржувана постанова прийнята не уповноваженим дізнавачем, без проведення будь - яких слідчих дій. У зв`язку з цим просить оскаржувану постанову скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав пославшись на наведені у ній обставини та обґрунтування. Також повідомив, що також звернувся до суду з цивільним позовом до ТОВ «Торговий дім «Міст Експрес» про відшкодовування матеріальної та моральної шкоди.

Дізнавач та прокурор в судове засідання не з`явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду цієї скарги.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив такі обставини.

Відділом дізнання Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідувалось кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 16.03.2024 під № 0000481 за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України. Постановою керівника відділу дізнання Дарницького УП ГУ НП у м. Києві призначено групу дізнавачів до складу якою включені дізнавач ОСОБА_5 , дізнавач ОСОБА_4 .

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР послугувала ухвала слідчого судді та заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 07.02.2024.

У вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що 19.11.2023 здійснив замовлення на AliExpress на суму 1 166,36 грн. 15.12.2023 в мобільному застосунку «Meest пошта» надійшло повідомлення про те, що відправлення готове до видачі у відділенні №553 м.Києва. При зверненні за отримання посилку не змогли знайти. 22.12.2023 працівник Meest повідомили, що протягом 7 днів питання буде вирішено. 03.01.2024 на електронну пошту прийшло повідомлення, що компанія Meest готова компенсувати кошти відправнику та зобов`язали ОСОБА_3 звернутись до відправника для отримання відшкодування. Продавець запросив надати підтвердження, що товар не отриманий. На звернення ОСОБА_3 до Meest з проханням надати документи, які підтверджують не отримання ним посилки, компанія не відреагувала. ОСОБА_3 звернувся до Meest 08.01.2024 з претензією та повідомив, що продавець закрив спір не на його користь через те, що Meest надав інформацію в якому повідомив продавця про отримання відправлення 19.12.2023. У відповідь на претензію Meest, посилаючись на законодавство, повідомив, що за втрату посилки перевізник компенсує тільки відправнику. Тільки 15.01.2024 (через 26 днів) змінила статус посилки з «отримано» на «втрачено». Посилаючись на те, що зволікання з вирішенням ситуації що склалась, працівниками Meest вчинено навмисно, з метою втрати отримувачем можливості оскаржити неотримання товару.

31.03.2024 дізнавачем відділу дізнання Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , яка входить в групу дізнавачів по кримінальному провадженню, винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000481. Підставою закриття кримінального провадження слідчий зазначив відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. На обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження слідчий послався на те, що спірні правовідносини носять цивільно-правовий характер.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що копія оскаржуваної постанови потерпілому не направлялась, а отже визначений частиною 1 статті 304 КПК України десятиденний строк оскарження постанови не пропущений.

Даючи оцінку доводам скарги про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної постанови, суд керується загальними засадами кримінального провадження та положеннями кримінального процесуального закону, які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження.

Так, згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Імперативним приписом, зафіксованим у статті 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Частина 2 статті 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження …, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення форма вини мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (стаття 91 КПК України).

Відповідно до положень статті 93 цього Кодексу сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (статті 84 КПК).

За приписами пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто на відповідні пункти і частини статті 284, якою визначені правові підстави закриття кримінального провадження.

Судом встановлено, що за формою оскаржувана постанова відповідає вимогам статті 110 КПК України з огляду на зазначення у ній змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів прийнятого рішення, їх обґрунтування та посилань на відповідні положення КПК України.

Частина 1 статті 11 КК України дає загальне визначення поняття кримінального правопорушення, яке містить у собі сукупність ознак, обов`язкових для будь-якого конкретного кримінального правопорушення (кримінального проступку чи злочину). Такими ознаками є суспільна небезпечність діяння, передбаченість його Кримінальним кодексом, винність та вчинення його суб`єктом злочину.

Так, за змістом диспозиції ст. 190 КК України об`єктивна сторона цього злочину полягає у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою. Особливість шахрайства полягає в тому, що потерпілий, будучи введеним в оману, зовні добровільно передає винному майно або право на таке майно вважаючи, що це є правомірним, необхідним або вигідним для нього, що він зобов`язаний це зробити.

Дослідженням змісту заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення установлено, що в ній у достатній мірі викладені обставини, які послугували підставою для внесення відомостей до ЄРДР та до заяви додані необхідні документи на підтвердження викладених обставин, та ці обставини не вказують на вчинення дій, що утворюють склад будь-якого кримінального правопорушення, а тому не вбачається необхідність у здійсненні будь яких слідчих дій, оскільки очевидно, що має місце цивільно-правовий спір і права заявника підлягають захисту в цивільному порядку.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає висновок дізнавача про відсутність в діянні складу кримінального правововршення обґрунтованим, а постанову про закриття кримінального провадження - достатньо мотивованою і обґрунтованою, тобто такою, що відповідає вимогам статей 110, 284 КПК України, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення дінавача про закриття кримінального провадження № 0000481.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000481 повернути дізнавачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 07.05.2024 о 13-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1