В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2024 р. Справа153/775/24

Провадження1-кп/153/49/24-к

Колегія суддів Ямпільського районного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ямпіль Вінницької області у залі судових засідань кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000074 від 29.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - АДРЕСА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, освіта вища, раніше відповідно до ст.89 КК України не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.4 ст.408 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На території Донецької області функціонує інформаторська мережа, яка організована та створена для збору інформації розвідувального характеру з метою подальшого проведення розвідувально-підривної діяльності проти України. Так, громадянин України ОСОБА_6 , будучи призваним по мобілізації, проходячи військову службу на східному напрямку фронту, неподалік лінії фронту, де активно ведуться бойові дії країною-агресором, діючи умисно, в інтересах іноземної держави, країни-агресора - російської федерації та її представників на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, не виконавши своїх обов`язків громадянина України, визначених ст.17 та ст.65 Конституції України щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України, у невстановлений слідством час, але не пізніше 28.02.2024 увійшов до складу агентурно-інформаторської мережі на території Донецької області, завданням якої є збір інформації розвідувального характеру, з метою подальшої її передачі представникам країни-агресора для проведення розвідувально-підривної діяльності проти України.

Так, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем ЗСУ, володіючи достовірною інформацією розвідувального характеру, надав згоду до збору та передачі інформації розвідувального характеру щодо переміщення, руху та точного розташування підрозділів Збройних Сил України та інших підрозділів Сил оборони України, розміщених на даному напрямку фронту, з можливістю ідентифікувати їх на місцевості, які в подальшому передавав представникам країни-агресора для коригування та наведення артилерійського вогню, ракетних ударів та іншого вогневого ураження. Для безпосереднього виконання свого злочинного задуму, ОСОБА_6 використовував додаток для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», за допомогою якого передавав відому йому розвідувальну інформацію. Зокрема, представниками країни-агресора використовується «Telegram-бот» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із ідентифікатором (ім`я користувача) - ОСОБА_8 , через який систематично відпрацьовувались завдання ОСОБА_6 (Telegram « ІНФОРМАЦІЯ_3 », зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , із ідентифікатором (ім`я користувача) - ОСОБА_9 ) щодо отримання інформації про переміщення, рух, точне розташування підрозділів Збройних Сил України та інших підрозділів Сил оборони України, розміщених на даному напрямку фронту, з можливістю ідентифікувати їх на місцевості.

Так, 28.02.2024 під час спілкування ОСОБА_6 (Telegram « ІНФОРМАЦІЯ_3 », зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , із ідентифікатором (ім`я користувача) - - ІНФОРМАЦІЯ_4 ), передав представникам країни-агресора через «Telegram-бот» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із ідентифікатором (ім`я користувача) - ОСОБА_8 , а саме:

- о 22 годині 24 хвилині передав інформацію у вигляді знімків екрану мобільного телефону додатку «карти Google» із точними координатами щодо місця розташування військової техніки, боєприпасів та військовослужбовців Збройних Сил України в АДРЕСА_3 ;

- о 22 годині 52 хвилині передав інформацію у вигляді знімків екрану мобільного телефону додатку «карти Google» із точними координатами щодо місця розташування військової техніки, боєприпасів, місця проживання командира та військовослужбовців Збройних Сил України в районі АДРЕСА_1 та надав рекомендації щодо нанесення ураження;

- о 23 годині 11 хвилин передав інформацію у вигляді знімків екрану мобільного телефону додатку «карти Google» із точними координатами щодо місця розташування фортифікаційних укріплень Збройних Сил України в АДРЕСА_3 та повідомив про час проведення робіт;

- о 23 годині 15 хвилин передав інформацію щодо планів способу переміщення військовослужбовців Збройних Сил України в районі АДРЕСА_4 та підтвердив готовність надання інформації про час вказаного переміщення;

- о 23 годині 29 хвилин передав інформацію у вигляді знімків екрану мобільного телефону додатку «карти Google» із точними координатами щодо місця постійного розташування військової техніки та об`єктів забезпечення Збройних Сил України в АДРЕСА_5 та надав інформацію щодо підрозділу, який там дислокується.

Крім цього, 07.04.2023 молодший сержант ОСОБА_6 був призваний на військову службу у Збройних Силах України.

В порушення ст.ст.11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України, положень Військової присяги, оператор 3 відділення взводу протитанкових ракетних комплексів 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Близько 08 години 00 хвилин 23.02.2024 молодший сержант ОСОБА_6 , вибув на консультацію до «Інституту вертебрології та реабілітації» і у нього виник злочинний умисел ухилитися від проходження військової служби.

В подальшому, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_2 , обіймаючи посаду оператора 3 відділення взводу протитанкових ракетних комплексів 2 батальйону охорони, діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою дезертирства та ухилення від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, молодший сержант ОСОБА_6 не повернувся до розташування підрозділу, на телефонні дзвінки не відповів.

Увесь час молодший сержант ОСОБА_6 до місця проходження служби не прибував, а проводив час на власний розсуд, не прив`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 29.02.2024, коли був затриманий правоохоронними органами в районі відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » НОМЕР_3 Прикордонного загону, неподалік від м.Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області, поза встановленим пунктом пропуску, в напрямку населеного пункту Михайлівка (Україна) - Голошниця (Республіка Молдова), де намагався здійснити перетин державного кордону поза межами пункту пропуску без передбачуваних законних підстав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111 КК України та ч.4 ст.408 КК України, визнав повністю, своїми показаннями підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, підтвердив місце, час та обставини вчинення кримінальних правопорушень. Вказав, що 28.02.2024 перебуваючи в с.Буша Могилів-Подільського району Вінницької області він передав дані на телеграм канал «Росіч», на який сам підписався, а саме: точки місце розташування позицій підрозділів та військової техніки. Ці дані йому були відомі, оскільки він мобілізований в ЗСУ 07.04.2023, брав безпосередню участь в бойових діях в м.Торецьку і йому були відомі ці дані. Обвинувачений зазначив, що він думав, що ця інформація вже застаріла, оскільки сам був на цих позиціях і війська їх залишили. З якою ціллю він це зробив - не знає, грошей за передачу даних не отримував, вважає свій вчинок дурістю. Військову частину він залишив 23.02.2024, оскільки він проходив реабілітацію і йому ВЛК дало 2 місяці для відновлення здоров`я. Оскільки коліно його ще боліло, і йому було відмовлено в продовженні лікування, він вирішив не повертатися до місця проходження служби та покинути територію України. Його дружина на той час перебувала в Австрії і він також мав намір туди виїхати. Для цього за місяць до затримання він познайомився на чат-боті з чоловіком, з яким і мав намір перетнути державний кордон України. Однак, не встиг цього зробити, оскільки був затриманий. Родичів на території російської федерації в нього немає. Батько його проживає в Криму і він підтримує з ним зв`язок, однак, він на нього не впливав стосовно тих дій, які він вчинив. До вчиненого ставиться негативно та усвідомлює протиправність свої дій.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною і його дії кваліфікує за ч.2 ст.111 КК України - державна зрада, тобто, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану та за ч.4 ст.408 КК України - дезертирство, тобто нез`явлення, з метою ухилитися від військової служби, з лікувального закладу на службу, вчиненому в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Дослідженням характеризуючих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , встановлено, що останній раніше відповідно до ст.89 КК України не судимий, що підтверджено вимогою від 01.03.2024 та копією вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.05.2014; посередньо характеризується за місцем несення служби, що підтверджено службовою характеристикою від 11.03.2024, яка міститься у матеріалах службового розслідування; за час проходження служби звертався за медичною допомогою до лікаря-терапевта, лікаря невропатолога та лікаря травматолога, що підтверджено даними, які містить медична характеристика, яка міститься у матеріалах службового розслідування.

Обставин, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів, проти основ національної безпеки України та проти встановленого порядку несення військової служби, конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, його ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає що виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, тому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна в межах санкцій ч.2 ст.111, ч.4 ст.408 КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_6 за вчинення цих кримінальних правопорушень необхідно визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання, буде пропорційним і відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та загальним засадам призначення покарання, не буде становити особистий надмірний тягар для обвинуваченого, а також не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність справедливого балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з розрахунку день за день.

З метою забезпечення виконання вироку, з врахуванням того, що ОСОБА_6 призначається покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно ч.1 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України суд дійшов висновку про необхідність застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речові докази: мобільний телефон «iPhone Xs Max MT652LL/A», серійний номер НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , із сім-карткою, ІССІD НОМЕР_7 , № аб. НОМЕР_1 ; стартовий пакет «Київстар» (без сім-картки), № аб. НОМЕР_8 , № сер. 987956784F; стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «О2» (без сім-картки), № аб. 6, № сер. 396, зіп-пакет із сім-карткою «О2», № сер. 396, сім-карткою «Vodafone», № НОМЕР_9 . 331.

Захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, застосований на підставі ухвал слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2024 та 13.03.2024, суд відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, вважає за необхідне скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу потреба відпала.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 408 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.111 КК України - у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна;

- за ч.4 ст.408 КК України - у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з дня його затримання, а саме: з 01.03.2024 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати із моменту набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, застосований на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2024, накладений на: мобільний телефон «iPhone Xs Max MT652LL/A», серійний номер НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , із сім-карткою, ІССІD НОМЕР_7 , № аб. НОМЕР_1 , пластикові банківські картки банку «ПУМБ» № НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , стартовий пакет «Київстар» (без сім-картки), № аб. НОМЕР_8 , № НОМЕР_12 , стартовий пакет оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_13 » (без сім-картки), № аб. 6, № сер. 396, зіп-пакет із сім-карткою «О2», № сер. 396, сім-карткою «Vodafone», № сер. НОМЕР_14 , готівкові грошові кошти на суму 439 доларів США та 10980 гривень - скасувати.

Захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, застосований на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2024, накладений на: кошти, що знаходяться на баківських рахунках в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (, м. Київ. вул. Андріївська, буд.4) до яких закріплені банківські картки № НОМЕР_10 , НОМЕР_11 ; паспорт громадянина України НОМЕР_15 ; нерухоме майно (квартира) за адресою: АДРЕСА_6 - скасувати.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речові докази: мобільний телефон «iPhone Xs Max MT652LL/A», серійний номер НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , із сім-карткою, ІССІD НОМЕР_7 , № аб. НОМЕР_1 ; стартовий пакет «Київстар» (без сім-картки), № аб. НОМЕР_8 , № сер. 987956784F; стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «О2» (без сім-картки), № аб. 6, № сер. 396, зіп-пакет із сім-карткою «О2», № сер. 396, сім-карткою «Vodafone», № НОМЕР_9 . 331.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3