Справа № 932/9559/23
Провадження № 1-кс/932/472/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вищевказана скарга, яка обґрунтована тим, що у провадженні сектору дізнання відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000106 від 18.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Дане кримінальне провадження було розпочате і розслідувалось за ч. 2 ст. 365 КК України, за фактами можливого вчинення відносно ОСОБА_5 неправомірних дій та застосування фізичної сили працівниками правоохоронного органу, однак постановою слідчого ТУ ДБР в м. Полтава у цій частині кваліфікації кримінальне провадження було закрито, так як не підтвердились факти заподіяння тілесних ушкоджень саме працівником правоохоронного органу, та кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України. Матеріали виділені та направлені для організації досудового розслідування.

Однак постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12.02.2024 кримінальне провадження № 0000106 від 18.02.2020 року закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального проступку.

Представник скаржника із такою постановою не погоджується, вважає її незаконною і необґрунтованою. Вказує, що дізнавачем було неповно проведено досудове розслідування, відмовлено у задоволенні клопотання про проведення певних слідчих і процесуальних дій тощо. В ході досудового розслідування не надана оцінка висновку експерта про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , не встановлено осіб, які могли бути причетними до нанесення тілесних ушкоджень.

Виходячи з викладеного, на думку представника скаржника, висновки дізнавача не відповідають обставинами кримінального провадження, а досудове розслідування не можна вважати повним і неупередженим, тому просить слідчого суддю постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000106 від 18.02.2020 року, скасувати; матеріали кримінального провадження направити для подальшого досудового розслідування.

В судовому засіданні представник скаржника підтримала скаргу, просила її задовольнити.

Дізнавач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, просила рішення про закриття кримінального провадження залишити в силі.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши скаргу та додані до неї документи, перевіривши матеріали кримінального провадження, виходжу з наступного.

Відповідно до норми ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що 18.02.2020 прокуратурою Дніпропетровської області було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 365 КК України, за № 0000106.

За фабулою цього правопорушення, ОСОБА_5 у 2020-му році був затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні грабежу та насильницьких дій сексуального характеру відносно малолітньої особи. В подальшому слідчим суддею відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави. Однак після перебування у відділенні поліції та обрання відносно нього запобіжного заходу, ОСОБА_5 було виявлено з ознаками насильницьких дій та побиття, біля Шевченківського відділення поліції у м. Дніпро. Останній був виявлений на снігу, у запамороченому стані, з тілесними ушкодженнями, ймовірно у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

За версією ОСОБА_5 та відповідно до поданої заяви його матері, ОСОБА_6 , її сина викрали працівники поліції, возили до лісу, катували, вибивали показання та намагались вбити, приставили пістолет до скроні.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалось ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава.

Однак вказані факти, викладені у заяві ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не підтвердились, зокрема, не було встановлено, що до побиття ОСОБА_5 причетні працівники поліції, у зв`язку з чим постановою старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпро) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_7 від 01 лютого 2023, змінено попередню кваліфікацію діяння з ч. 2 ст. 365 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому слідчим ОСОБА_7 у постанові про зміну правової кваліфікації зазначено, що можливе вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Кримінальне провадження № 0000106 від 18.02.2020 неодноразово закривалось слідчими ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві.

Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Дніпропетровської області ОСОБА_8 від 09 лютого 2023, визначено підслідність кримінального провадження № 0000106 від 18.02.2020 року за ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постановою Прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 від 15.02.2023, визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000106 від 18.02.2020 за сектором дізнання ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 05 травня 2023 року, кримінальне провадження № 0000106 від 18.02.2020 року закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12.02.2024 кримінальне провадження № 0000106 від 18.02.2020 року закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального проступку.

Закриваючи кримінальне провадження дізнавач виходила з того, що факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 працівниками поліції, не підтверджується, що встановлено слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, тому кримінальне провадження № 0000106 від 18.02.2020 в частині кваліфікації за ч. 2 ст. 365 КК України, змінено на ч. 1 ст. 125 КК України. Водночас встановити свідків та очевидців, які б могли підтвердити факт побиття ОСОБА_5 іншими особами, в ході досудового розслідування не виявилось можливим.

Слідчий суддя погоджується з таким висновком дізнавача, оскільки в ході досудового розслідування вичерпано можливість здобуття нових доказів, а отже встановити будь-якими засобами доказування факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , не є об`єктивно можливим.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Повнота досудового розслідування полягає в тому, що у кожному кримінальному провадженні повинні бути встановлені всі обставини вчинення правопорушення, які входять до предмета доказування, визначеного в ст.91 КПК України.

Так, дізнавачем було допитано в якості заявника ОСОБА_5 та його матір, ОСОБА_6 , які повідомили про те, що ОСОБА_5 було викрадено та побито працівниками поліції. Однак таким фактам вже була надана оцінка слідчим ТУ ДБР в м. Полтава, зокрема, встановити причетність працівників поліції до таких дій, не вдалось можливим. Фактично всі пояснення ОСОБА_5 та його матері ґрунтуються на припущеннях та не доведені жодним належним і допустим доказом. При цьому мати ОСОБА_5 подекуди повідомляє такі факти, які вона не могла особисто сприймати, тобто її позиція ґрунтується виключно на поясненнях з чужих слів, зокрема, й свого сина. Так, остання вказує, що її сина тримали на морозі, вивезли в невідомому напрямку, в службовому кабінету наказали роздягнутись, вдарили кийком і т.д., проте ОСОБА_6 надає такі показання лише зі слів ОСОБА_5 .

В ході розслідування показання ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження.

Згідно висновку експерта № 5С/е, КЗ «Дніпропетровського обласного бюро СМЕ ДОР, виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_5 відносяться до легких тілесних ушкоджень, однак вони могли утворитись раніше того часу, на який вказує ОСОБА_5 .

Записи з камер відеоспостереження не вдалось дослідити, оскільки останні зберігаються протягом трьох днів.

З матеріалів кримінального провадження також видно, що ОСОБА_5 знайшли працівники поліції у снігу, біля відділення поліції, однак під час надання йому допомоги та супроводження до відділку, останній не повідомляв про його побиття та спричинення йому тілесних ушкоджень будь-ким. В ході допиту свідка ОСОБА_5 останній не вказує детально механізм нанесення йому тілесних ушкоджень. Крім того, його показання суперечать іншим матеріалам досудового розслідування.

Слідчий суддя констатує, що доводи скарги зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями слідчого ТУ ДБР у м. Полтава під час здійснення ним досудового розслідування кримінального провадження № 0000106 від 18.02.2020 за ч. 2 ст. 365 КК України. Проте оскільки правова кваліфікація діяння змінена, то сектором дізнання ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не може розслідуватись кримінальне провадження відносно службових осіб - працівників правоохоронного органу, тому їх виключено з доказування. Між тим, не встановлено й інших осіб, в тому числі цивільних, які могли спричинити ОСОБА_5 тілесні ушкодження.

Таким чином, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000106 від 18.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не вдалось встановити свідків вчинення даного проступку, тому існують підстави до закриття кримінального провадження.

Виходячи з викладеного, постанова про закриття кримінального провадження відповідає вимогам процесуального закону, є достатньо вмотивованою, а висновки дізнавача відповідають дійсним обставинам кримінального провадження.

Проведення слідчих та процесуальних дій, про які просила захисник ОСОБА_5 , не впливає на висновок про відсутність в діянні складу кримінального проступку. Тим більше, захисник ОСОБА_5 просить провести допит слідчого ОСОБА_10 і оперуповноваженого ОСОБА_11 , однак ці особи є працівниками правоохоронного органу, тому до повноважень дізнавача не віднесено допит такої категорії службових осіб. Поряд з цим, у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій захиснику відмовлено, це рішення не оскаржувалось. Отже, дізнавач у встановленому порядку розглянула клопотання про проведення слідчих, процесуальних дій, тому досудове розслідування проведено у повному обсязі.

Підсумовуючи викладене, вважаю можливим скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 283, 284, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1