Єдиний унікальний номер 205/4955/24
1-кп/205/820/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в місті Дніпро обвинувальний акт, що надійшов з Дніпропетровської обласної прокуратури, в рамках кримінального провадження № 0000143 від 12 квітня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.5 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_17

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ОСОБА_30

третьої особи ОСОБА_31

представника третьої особи адвоката ОСОБА_32

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000143 від 12 квітня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.5 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України.

Під час підготовчого судового засідання, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, відносно останнього не зникли, а інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим своїх зобов`язань, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері громадської безпеки та обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Також матеріали справи ще не досліджені, свідки не допитані. Існує ризик незаконного впливу на свідків та обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни ними показань чи надання ними неправдивих показань, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_3 вже застосував фізичний вплив на обвинуваченого ОСОБА_9 .. Одночасно прокурор зазначив, що тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою у даному провадженні є виправданим, оскільки з боку сторонніх наглядачів наявний суспільний інтерес до розгляду цього провадження, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом «Поваги до свободи особистості». Зважаючи на тяжкість та специфіку вчинених підозрюваним ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у сумі 1 816 800 гривень, таким чином запобігти спробам підозрюваного ОСОБА_3 переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правоворушення.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_18 подано зустрічне клопотання про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Своє клопотання мотивувала тим, що ОСОБА_3 перебуває під вартою протягом тривалого часу, в клопотаннях прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які просто дублювалися вже протягом року, зазначається, що існує реальна наявність зазначених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які не зменшилися та є достатніми для продовження підозрюваному ОСОБА_3 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На даний час досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні закінчено, справа знаходиться в суді та розпочате судове слідство. Всі свідки, які фігурують у справі визначились зі своєю позицією, надали покази, експертизи проведено, речові докази вилучено, оглянуто та долучено до справи. Тобто ОСОБА_3 ніяким чином не може впливати на інших підозрюваних (більшості підозрюваних запобіжний захід змінено на домашній арешт), свідків та результати експертиз. Також пояснила, що ОСОБА_3 не має ні намірів, ні можливостей переховуватись від слідства якимось чином приховати чи спотворити речові докази. Зазначила, що ті обставини, на які посилається прокурор щодо застосування фізичного впливу на обвинуваченого ОСОБА_9 не підтверджено. Це були особисті відносини, які не мали ніякого відношення до кримінальної справи. Таким чином, на думку сторон6и захисту, прокурором не додано жодного належного доказу наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, а лише тяжкість можливого покарання не може бути підставою для продовження найсуворішого виду запобіжного заходу. Наголосила увагу суду на тому, що на утриманні ОСОБА_3 знаходяться неповнолітні діти та батьки похилого віку (батько є інвалідом), він є особою раніше не судимою; має міцні соціальні зв`язки в місці постійного проживання; у квітні 2023 року отримав травму - відкритий перелом лівої п`яткової кістки зі зміщенням, закритий перелом таранної, кубовидної кісток, закритий уламковий перелом с/ф лівої кисті, переломи ребер з правої та лівої сторони, у зв`язку з чим тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні та до сьогоднішнього дня період реабілітації ще не завершений. Враховуючи вищенаведене, просить суд змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його необґрунтованим. Просить суд задовольнити клопотання свого захисника щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки на теперішній час в нього не має коштів на сплату залогу, розмір якого для нього є непомірним.

Прокурор заперечував проти задоволення заявленого стороною захисту клопотання, посилаючись на обставини викладені в клопотанні про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та на докази долучені до нього.

Адвокат ОСОБА_21 повністю підтримав клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_18 вважає його обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 вважає необґрунтованим, оскільки зазначені в клопотанні ризи передбачені ст.177 КПК України нічим не підтверджуються.

Інші учасники судового засідання залишили розгляд заявлених клопотань на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд, за наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня його застосування.

Так, відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини визначені в зазначеній статті.

19 червня 2023 року ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21червня 2023 року відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Який в подальшому було неодноразово продовжено ухвалами слідчих суддів Кіровського районного суду міста Дніпропетровська.

Ухвалою Ленінський районний суд міста Дніпропетровська від 06.05.2024 року продовжено відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» УДПтСУ в Дніпропетровській області строком на шістдесят діб тобто до 04 липня 2024 року.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини визначені в зазначеній статті.

22 квітня 2024 року до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт в рамках кримінального провадження № 0000143 від 12 травня 2022 року, до якого були додані реєстр матеріалів досудового розслідування.

Тоб то на час розгляду клопотання, кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 знаходиться в провадженні суду менш двох місяців.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового розгляду, у зв`язку з чим на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів прийшов до висновку про можливу причетність ОСОБА_3 до скоєння кримінальних правопорушень в яких їх обвинувачують.

Вирішуючи клопотання прокурора суд враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. На сьогоднішній день, справа по суті ще не розглядалася, судом не було досліджено письмові докази, не допитані свідки, не досліджені речові докази. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлюючи можливість отримання покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від суду, може незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки сприймаючи тяжкість покарання може вдатися спроб впливу на інших обвинувачених та свідків з метою зміни останніми своїх показів, для уникнення можливого покарання. Даний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії підготовчого судового засідання та судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від обвинувачених, свідків та дослідження їх судом.

Розглядаючи можливість застосування до ОСОБА_3 будь-якого альтернативного запобіжного заходу, суд зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є необхідність дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою високою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання ОСОБА_3 під вартою.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений перебуваючи під домашнім арештом буде мати об`єктивну можливість, у тому числі через спілкування з особами, з якими він проживає та по телефону, здійснювані незаконний вплив на обвинувачених та свідків з метою примусу спотворити обставини, учасниками або свідками яких вони стали, тяжкість інкримінованого злочину вказує на високий ризик втечі обвинуваченого з метою ухилення від суду. Оскільки домашній арешт за своєю суттю не може забезпечити щогодинний контроль обвинуваченого, у тому числі і його доступ до телекомунікаційних мереж.

Посилання сторони захисту на наявність у ОСОБА_3 стійких соціальних зв`язків, які можуть стримувати поведінку обвинуваченого, теж не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, оскільки, наявність у нього родини, роботи та хронічних захворювань а також наявність на утриманні малолітніх дітей не стали для нього достатнім чинником стримуючим його поведінку та не завадили вчинити кримінальне правопорушення в якому його обвинувачують.

Таким чином, на думку суду, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим суд погоджується з клопотанням сторони обвинувачення, оскільки вважає що зазначені обставини, виправдовують продовження обмеження права ОСОБА_3 на свободу в саме такий спосіб процесуального примусу.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Оскільки згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у організації злочинної діяльності, то на думку суду, застава у зазначених п.3 ч.5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим, вважає за необхідне визначити заставу в розмірі що дорівнює 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на думку суду, саме цей розмір здатний забезпечити виконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

Застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покласти на них такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 183, 199, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_17 поданого в рамках кримінального провадження № 0000143 від 12 квітня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.317 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» УДПтСУ в Дніпропетровській області строком на шістдесят діб тобто до 18 серпня 2024 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначити:

- ОСОБА_3 суму застави у розмірі 1 816 800 (один мільйон вісімсот шістнадцять тисяч вісімсот) гривен 00 копійок, що дорівнює шестистам прожитковим мінімумам для працездатних осіб.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

В разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

4) не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_18 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1