ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/973/21
УХВАЛА

"08" квітня 2024 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши в селищі Петриківка матеріали скарги адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 , на дії слідчого в порядку ст. 303 ч. 7 КПК України в кримінальному провадженні №0000091 від 19.05.2021,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 , на дії слідчого в порядку ст. 303 ч. 7 КПК України в кримінальному провадженні №0000091 від 19.05.2021, в якій скаржник просить суд:

- скасувати постанову слідчого ВП №10 Дніпропетровського районного управління поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 08.03.2024 про відмову у задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до медичних документів в порядку статей 160, 162 ч. 1 п. 2 КПК України (відомості, які становлять лікарську таємницю); розглянути по суті це клопотання та задовольнити його.

В обґрунтування скарги заявник вказує, що 04.03.2024 нею по кримінальному провадженню №0000091 в інтересах потерпілого було заявлено клопотання про тимчасовий доступ до медичних документів (відомості, які становлять лікарську таємницю), однак слідчий соєю постановою від 08.03.2024 відмовив в його задоволенні. Посилаючись на положення ч. 7 ст. 303 КПК України, тобто рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшуковик) дій, негласних слідчих (розшуковик) дій може бути оскаржено особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; вважає, що слідчий поверхнево розглянув заявлене клопотання, оскільки воно вмотивоване і обґрунтоване, безпосередньо стосується ДТП від 18.01.2021 з метою проведення подальших слідчих дій. За таких обставин, з метою проведення об`єктивного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження звертається до суду і просить його задовольнити.

04.04.2024 від прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд судового засідання за її відсутності, у задоволенні зазначеної скарги просить відмовити. Так, 16.04.2021 до Кам`янського районного управління поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся ОСОБА_3 , в якій зазначив, що 18.01.2021 по вул. Шкільній в с. Мала Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області на автодорозі С-044204 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд транзит» д.з НОМЕР_3 під його керуванням та автомобіля марки «Део ланос» д.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , внаслідок якої заявник отримав тілесні ушкодження. За даним фактом СВ ВП №10 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області розпочате кримінальне провадження № 0000091 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Також, 02.12.2021 слідчим відділом розпочато кримінальне провадження № 0000580 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 384 КК України, за фактом надання ОСОБА_7 неправдивих відомостей під час досудового розслідування кримінального провадження за фактом ДТП, що мала місце 18.01.2021. Ці матеріали були об`єднані в одне провадження. Поряд з цим, прокурорами першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000023, розпочатому за фактом вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, під час якої травмовано ОСОБА_8 . На теперішній час обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000023 щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України перебуває на розгляді Дніпровського районного суду м Дніпродзержинська. Враховуючи положення ст. 91 КПК України (Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні) просить відмовити в задоволенні скарги.

08.04.2024 надійшла заява слідчого про розгляд скарги за його відсутності, просить в задоволенні скарги відмовити. Оскільки під час розгляду клопотання про тимчасовий доступ слідчим дійшов висновку, що документи, доступ до яких, з точки зору адвоката необхідно отримати доступ, в своїй сукупності не є такими, які б мали значення речей і документів для встановлення обставин ДТП, а також не можуть бути використані як докази зв фактом спричинення тілесних ушкоджень потерпілому внаслідок ДТП, через, що і відсутні обґрунтування необхідності вилучення вказаних документів. З огляду на положення статей 131 та 303 КПК України, вважає скаргу передчасною та такою, що не відповідає вимогам п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 підтримали доводи своєї скарги.

Дослідивши матеріали справи суд виходить з такого.

Судом встановлено, що 16.04.2021 до Кам`янського районного управління поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся ОСОБА_3 , в якій зазначив, що 18.01.2021 по вул. Шкільній в с. Мала Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області на автодорозі С-044204 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд транзит» д.з НОМЕР_3 під його керуванням та автомобіля марки «Део ланос» д.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , внаслідок якої заявник отримав тілесні ушкодження.

За даним фактом СВ ВП №10 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області розпочате кримінальне провадження №0000091 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

02.12.2021 слідчим відділом розпочато кримінальне провадження №0000580 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 384 КК України, за фактом надання ОСОБА_7 неправдивих відомостей під час досудового розслідування кримінального провадження за фактом ДТП, що мала місце 18.01.2021.

Ці матеріали були об`єднані в одне провадження за №0000091.

04.03.2024 скаржником в межах даного провадження в інтересах потерпілого було заявлено клопотання про тимчасовий доступ до медичних документів (відомості, які становлять лікарську таємницю).

За результатами розгляду цього клопотання слідчий прийняв постанову від 08.03.2024 про відмову в задоволенні клопотання про тимчасовий доступ.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України (ч. 1 ст. 24 КПК України).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З наданих доказів, вбачається, що скаржник отримав оскаржувану постанову 19.03.2024 та 27.03.2024 подав скаргу до установи поштового зв`язку, тобто у строки визначені ст. 304 КПК України.

Відповідно до ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду .

Відповідно до пунктів 3, 6, 7 ч.1 ч. 2 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються, зокрема: речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити лікарську таємницю.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК сторонами кримінального провадження є, зокрема, з боку обвинувачення - слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених КПК. Такими випадками є: 1) відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді, коли потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді (ст. 340 КПК); 2) зміна прокурором обвинувачення і поставлення питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення, коли потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі (ст. 338 КПК).

Згідно ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Разом з тим, відповідно до змісту ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Стаття 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає (ч.2 ст.92 КПК України).

Ознайомившись з оскаржуваною постановою, встановлено, що вона відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України. Дана постанова містить мотиви та обґрунтування, з яких виходив слідчий при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотання.

При цьому, згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

На стадії досудового розслідування, за приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, контроль за дотриманням прав, свобод та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень, який вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, як наголошується ч. 3 ст. 26 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя зауважує, що абзацом 2 ч. 3 ст. 93 КПК України визначено, що оскарженню до слідчого судді підлягає постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. Однак, клопотання про надання тимчасового доступу, відповідно до ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження, а не слідчою (розшуковою) дією.

Разом з тим, зверненню до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ передує збирання стороною обвинувачення доказів, зокрема шляхом витребування документів від органів публічної влади (ч. 2 ст. 93 КПК України). Вказане обумовлене тим, що під час розгляду такого клопотання, відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя, суд враховує можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. В такому випадку, питання необхідності звернення з клопотанням про тимчасовий доступ до слідчого судді віднесено до компетенції безпосередньо слідчого, дізнавача та (або) прокурора.

Згідно з вимогами ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи межі розгляду скарги та положення ст. 307 КПК України під час даного судового розгляду не підлягає вирішенню питання по суті клопотання про тимчасовий доступ.

Керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3 , на дії слідчого в порядку ст. 303 ч. 7 КПК України в кримінальному провадженні №0000091 від 19.05.2021 - відмовити.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 15.04.2024 о 12:55 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1