Справа № 751/5029/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/257/24
Категорія - скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2024 року ,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 та скасовано повідомлення про підозру від 15.03.2024 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, та виключено вказані відомості з ЄРДР. Слідчий суддя зазначив, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 , який є адвокатом, здійснено всупереч вимогам ст.ст. 480, 481 КПК України неповноважним на те суб`єктом, що є недотриманням належної правової процедури, порушенням форми і викривленням змісту кримінального провадження як однієї з вагомих гарантій його законності.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 . В обґрунтування скарги посилається на те, що після повідомлення 15.03.2024 ОСОБА_9 про підозру, при розгляді клопотань про застосування до останнього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та про продовження строку дії таких обов`язків, покладених на підозрюваного, слідчі судді, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, серед іншого, неодноразово перевіряли та підтверджували обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри. Вказані рішення слідчого судді стороною захисту у порядку ст.309 КПК України не оскаржувались, не скасовувались, а тому мають преюдиційний характер. Крім того, у Єдиному реєстрі адвокатів України міститься інформація про те, що право на зайняття ОСОБА_9 . адвокатською діяльністю зупинено з 19.09.2019 на підставі його заяви. В цьому випадку, посилаючись на норми ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», п.7 ч.1 ст.480 КПК України, апелянт вважає, що особливий порядок кримінального провадження застосовується до особи, яка на момент вчинення кримінального правопорушення була адвокатом, тобто здійснювала адвокатську діяльність. Водночас, у статті 480 КПК України відсутні приписи щодо особи, стосовно якої припинено або зупинено право на зайняття адвокатською діяльністю. У відповідності до ч.5 ст.31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», починаючи з 19.09.2019 ОСОБА_9 не має права займатися адвокатською діяльністю і на нього не поширюються гарантії адвокатської діяльності. Також цим Законом поняття «адвокат» та «особа, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю» не ототожнюються. За змістом Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», працевлаштування на посади до органів державної влади, органів місцевого самоврядування є несумісним із діяльністю адвокатури з мотивів її незалежності від державного управління. Виходячи зі змісту ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_9 , під час роботи на посаді начальника юридичного управління ГУ капітальних вкладень Міністерства оборони України, заборонено під час перебування на вказаній посаді займатися адвокатською діяльністю, оскільки така є оплачуваною. Аналогічна заборона передбачена п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Враховуючи наведене, на особу, стосовно якої припинено або зупинено право на зайняття адвокатською діяльністю, не поширюються гарантії адвокатської діяльності, передбачені ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також положення глави 37 КПК України щодо особливого порядку кримінального провадження, тому ОСОБА_9 повідомлення про підозру здійснюється у загальному порядку, - слідчим за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника, які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчим відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000403 від 15.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

15.03.2024 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, та цього ж дня її вручено останньому.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру може бути оскаржено підозрюваним, його захисником після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

За змістом ч.4 ст.22 КПК України, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення здійснюється прокурором, а у випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором.

Загальні положення, що регулюють процедуру повідомлення про підозру, містяться в главі 22 КПК України, згідно з якими письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором (ч.1 ст.277 КПК України).

У частині 1 статті 276 КПК України зазначено, що особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Як правильно встановив слідчий суддя місцевого суду, ОСОБА_9 має статус адвоката на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №7156/10 від 07.12.2018, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 07 грудня 2018 року №64.

Водночас, згідно даних з Єдиного реєстру адвокатів України, адвокатська діяльність ОСОБА_9 зупинена 19 вересня 2019 року на підставі його заяви.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Приписами ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», передбачена охорона професійних прав адвокатів, у відповідності до встановленого законом спеціального статусу адвоката, а також гарантії адвокатської діяльності.

Положеннями ст.ст. 6, 17, 23, 31, 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що фізична особа має статус адвоката з часу отримання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю і внесення відомостей про неї до Єдиного реєстру адвокатів України та до моменту припинення права на зайняття адвокатською діяльністю і внесення про це відповідних відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України.

Отже, колегія суддів зазначає, що зупинення права на заняття адвокатською діяльністю не позбавляє ОСОБА_9 статусу адвоката, а відтак він користується усіма гарантіями адвокатської діяльності, в тому числі і щодо порядку вручення повідомлення про підозру належною особою, визначеною ст.481 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.481 КПК України письмове повідомлення про підозру адвокату здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.

В п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що повідомлення про підозру адвоката у вчиненні кримінального правопорушення може бути здійснене виключно Генеральним прокурором, його заступником, прокурором Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя.

У даному кримінальному провадженні 15 березня 2024 року слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_7 складено та підписано письмове повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні керівником Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_10 , та вручене ОСОБА_9 . слідчим СУ ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_11 . Тобто, складення повідомлення про підозру ОСОБА_9 . слідчим поліції ОСОБА_7 суперечить нормам п.1 ч.1 ст.481 КПК України, оскільки слідчий не мав повноважень щодо здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_9 , який має статус адвоката та якому повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може бути здійснене виключно Генеральним прокурором, його заступником або керівником обласної прокуратури.

Як слідує з висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі №536/2475/14-к, щодо застосування норм права, які стосуються вручення підозри спеціальним суб`єктам, де зауважено, що виключно Генеральний прокурор, його заступник або керівник відповідної регіональної прокуратури перевіряють підстави для повідомлення спеціальному суб`єкту про підозру, складають та підписують її текст, а також можуть повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру. Письмове повідомлення про підозру, яке передбачає погодження та подальше підписання такого процесуального документа, може здійснюватися лише Генеральним прокурором, його заступником або керівником відповідної регіональної прокуратури, це повноваження є винятковим і не може бути передоручене іншим особам.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що здійснення повідомлення про підозру врегульовано імперативними нормами, які вичерпно, точно і однозначно визначають як форму встановленої для цього правової процедури (порядку), так і її зміст.

Застосування належної правової процедури - це здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань. Дотримання встановленої правової процедури здійснення повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону. Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед прокурором у певний момент досудового розслідування кримінального провадження. Порушення порядку повідомлення про підозру призводить до нівелювання завдань кримінального провадження, визначених у ст.2 КПК України, які полягають в охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про недотримання процедури складення та вручення повідомлення ОСОБА_9 про підозру від 15 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000403 від 15.11.2023, зокрема, неповноважним на те суб`єктом, що є порушенням вимог ст.481 КПК України та гарантій адвокатської діяльності.

Відтак, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2024 року про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4