Провадження №1-кс/127/5921/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000139 від 12.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000139 від 12.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією.

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 100 від 27.04.2022, солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-хіміка взводу аерозольного маскування роти аерозольного маскування батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту .

У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 274 від 14.10.2022, солдата ОСОБА_6 призначено на водія-електрика відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 .

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022, строк дії якого продовжено по теперішній час.

Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним по мобілізації, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), а також у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Згідно до ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України, водій-електрик відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 , учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 14.08.2023 о 08:00 солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним по мобілізації, обіймаючи посаду водія-електрика відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без поважних причин, в умовах воєнного стану самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 - АДРЕСА_1 .

Натомість, солдат ОСОБА_6 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 21.08.2023, коли добровільно прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 - АДРЕСА_1 , чим припинив вчиняти кримінальне правопорушення.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків та іншими матеріалами досудового розслідування.

Солдата ОСОБА_6 23.04.2024 затримано в порядку ст. 208, 615 КПК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України складено 23.04.2024 та цього ж дня вручено ОСОБА_6 ..

З метою запобігання подальшого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та ухилення ним від кримінальної відповідальності, та враховуючи, що перебуваючи на волі, останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється - об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки в даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою.

ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема останній може знищити паспорт громадянина України, особову справу та інші документи, які підтверджують приналежність останньої до громадянства України та проходження військової служби в Збройних Силах України.

Крім того, ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема останній продовжує вчиняти злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення якого передбачена санкція у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 7 років, тобто тяжкий злочин. Крім того, необхідно врахувати ситуацію, яка склалась на території України, а саме - стан війни. Крім того, підозрюваний, перебуваючи на волі, може розголосити відомі йому відомості, що містять державну таємницю, громадянам та військовослужбовцям інших держав, що може завдати істотної шкоди суверенітету та територіальній цілісності України, а також підірвати боєздатність Збройних Сил України.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить в подальшому виконання підозрюваного ОСОБА_6 усіх процесуальних рішень та унеможливить спроби останньої перешкоджати законній діяльності органів досудового розслідування.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_6 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного, виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.

Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_6 в умовах сьогодення, суспільний осуд, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_6 переховувався від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання. Суду пояснив, що попереджав керівництво про свою відсутність за станом здоров`я, на службу повернувся сам. На виклик до слідчого з`явився добровільно за викликом, після чого був затриманий.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання прийшов до наступного висновку.

Четвертим СВ (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000139 від 12.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_6 23.04.2024 затримано в порядку ст. 208, 615 КПК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України складено 23.04.2024 та цього ж дня вручено ОСОБА_6 .

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1/ якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2/ якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Прокурором зазначено, що ОСОБА_6 був затриманий на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України у зв`язку з тим, що можлива втеча ОСОБА_6 з метою ухилення від відповідальності, підозрюваного у вчиненні злочину.

Разом з тим, відповідно до протоколу затримання ОСОБА_6 , останній був затриманий о 13-30 год 23.04.2024 у приміщенні четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький під час добровільної явки до слідчого за його вимогою.

З пояснень ОСОБА_6 , слідчий повідомив про необхідність явки до слідчого для підписання документів, яких саме не зазначив. Підозрюваний добровільно з`явився до слідчого, отримав підозру, після чого був затриманий. Вказана підтверджено прокурором та слідчим в судовому засіданні. Таким чином відсутній факт переховування підозрюваного від органів досудового розслідування.

Повідомлення про підозру складено 23.04.2024 в рамках кримінального провадження № 0000139 від 12.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та вручено підозрюваному о 13-00 год.

Разом з тим, відповідно до протоколу затримання, о 13-30 год., після вручення письмової підозри за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_6 затримано в рамках кримінального провадження № 0000139 від 12.09.2023 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КПК України. Таким чином, в протоколі затримання та повідомленні про підозру наявні розбіжності щодо кваліфікації вчиненого правопорушення. Також в протоколі затримання зазначено, що про затримання підозрюваного повідомлено дружину ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , тоді як остання являється матір`ю підозрюваного. Враховуючи помилки, допущені при складанні вказаного протоколу, слідчий суддя приходить до переконання, що протокол затримання особи не відповідає вимогам КПК України.

Також суд звертає увагу на те, що після повідомлення особи про підозру, крім прав на останнього також покладаються передбачені законодавством зобов`язання, зокрема:

1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Таким чином, затримання особи можливе у разі порушення нею покладених на неї зобов`язань.

В матеріалах справи відсутні та прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, які свідчать про переховування ОСОБА_6 або підстав вважати, що останній може здійснювати спроби втечі, на підставі яких останнього затримано.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що затримання підозрюваного відбулось з порушенням вимог КПК України, оскільки ОСОБА_6 добровільно, за викликом з`явився до слідчого, отримав підозру, відсутні будь-які докази на підтвердження можливості його втечі, а також протокол затримання місить розбіжності, що не відповідає нормам КПК України.

Також матеріали клопотання не містять протоколів допиту підозрюваного у відповідності до вимог КПК України.

Щодо обгрунтованості ризиків, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно підозри, 14.08.2023 ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем, призваним по мобілізації, обіймаючи посаду водія-електрика відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без поважних причин, в умовах воєнного стану самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 - АДРЕСА_1 .

Разом з тим, згідно пояснень ОСОБА_6 в судовому засіданні, у останнього виникли проблеми зі здоров`ям, а саме перелом кисті руки, у зв`язку з чим останнім було повідомлено керівний склад в/ч НОМЕР_1 про тимчасову відсутність на службі. Крім того, місце його проживання було відомо керівництву в/ч НОМЕР_1 , так як представники вказаної частини навідувались за місцем його тимчасового проживання, а саме в орендовану квартирі в м. Бар.

21.08.2023 ОСОБА_6 самостійно з`явився до в/ч НОМЕР_1 для подальшого проходження служби, що підтверджено матеріалами клопотання та показами свідків.

Відповідно до копії витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 06.09.2023 звільнений у запас за підпунктом «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: утримання трьох дітей віком до 18 років.

З 08.09.2023 його виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, вважається таким, що здав усі справи та посаду.

За час звільнення з в/ч НОМЕР_1 до моменту оголошення підозри, ОСОБА_6 проживав за адресою АДРЕСА_2 разом з матір`ю та двома неповнолітніми дітьми, що підтверджено копією довідки про склад сім`ї та громадською характеристикою.

Таким чином, з моменту реєстрації кримінального провадження до дня оголошення підозри останній знаходився за місцем свого проживання, на виклик слідчого з`явився добровільно, має соціально стримуючі фактори, зокрема утримання трьох неповнолітніх дітей та матері пенсіонера, тобто будь-яких доказів щодо можливості переховування від органів досудового розслідування або суду стороною обвинувачення не надано.

Відповідно до практики ЄСПЛ, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не може бути підставою для застосування того чи іншого запобіжного заходу. Європейський суд у своїх рішеннях зазначає, що суд при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлює прямої залежності між тяжкістю вчинення злочину, суворістю можливого покарання та необхідністю застосування запобіжного заходу. Інших обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснювати спроби переховуватись органом досудового розслідування не наведено.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема знищити паспорт громадянина України, особову справу та інші документи, які підтверджують приналежність останнього до громадянства України та проходження військової служби в Збройних Силах України, слідчий суддя не бере до уваги, оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості щодо здійснення спроб підозрюваного на перешкоджання кримінальному провадженню таким чином. Крім того, вказані документи, зокрема особова справа та інші документи, які підтверджують приналежність останнього до проходження військової служби в Збройних Силах України перебувають у закритому від ОСОБА_6 доступі.

Щодо ризику продовження вчинення кримінального провадження, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до копії витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 06.09.2023 звільнений з вищевказаної в/ч. Крім того, з поданих адвокатом документів встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово приймав участь у антитерористичних операціях на території Донецької та Луганської областей, у зв`язку з чим отримав захворювання, які відповідно до довідки військово-лікарської комісію безпосередньо пов`язані з проходженням служби.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, альтернативний запобіжний захід у даному випадку не передбачений нормами КПК України.

Разом з тим, на даний час ОСОБА_6 не є діючим військовослужбовцем, оскільки звільнений з в/ч НОМЕР_1 06.09.2023. З моменту звільнення перебував за місцем свого проживання, має соціально стримуючі фактори, зокрема на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей та мати пенсіонер, добровільно з`являється на виклики до слідчого, надає покази.

Таким чином, слідчим за час досудового розслідування не зібрано доказів та не перевірено усіх обставин справи, матеріали клопотання не містять будь-яких доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин та ризиків.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання на даний час є необгрунтованим, не наповненим доказовою базою, а тому не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволення клопотання старшого слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000139 від 12.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - відмовити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти з зали суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя