Провадження №: 1-кп/336/557/2024
ВИРОК

Іменем України

24 червня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, мешкає у АДРЕСА_1 ,не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч.4, ст. 186 ч. 4КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2023 року приблизно о 20.06 годині ОСОБА_4 у період дії воєнного стану, перебуваючи біля кафе «Гамарджоба» за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, з ручки велосипеду таємно викрав сумку, належну ОСОБА_6 , в якій знаходився мобільний телефон ZTE Blade A71 вартістю 2843,33 гривні, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

02 серпня 2023 року приблизно о 21.30 годині, ОСОБА_4 , в період воєнного стану, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись біля кіоску, розташованого біля будинку АДРЕСА_3 , відкрито викрав, вирвавши з рук ОСОБА_7 , належний останньому мобільний телефон Samsung Galaxy A04 4/64 Гб в корпусі синього кольору вартістю 4829,03 гривень, в чохлі чорного кольору вартістю 300 гривень, після чого, не реагуючи на вимоги потерпілого та свідка повернути майно, покинув місце вчинення злочину, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 5129,03 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєнні злочинів не визнав повністю, вказавши, що 31.07.2023 року ввечері приблизно о 19.30 годині проходив мимо кафе «Гамарджоба», де побачив, що кілька людей б?ють потерпілого ОСОБА_6 . Згодом бійка припинилась та викликали поліцію та медичну допомогу, спочатку приїхали працівники поліції десь за 5 хвилин, але нічого не робили та поїхали, а потім приїхали працівники швидкої медичної допомоги. Поряд стояв велосипед, на ручці якого висіла сумка. Потерпілий попросив ОСОБА_4 сховати його сумку за кіоск, що ОСОБА_4 і зробив. Потім ОСОБА_4 пішов за водою для потерпілого, а коли повернувся, то забрав сумку з метою збереження майна, а наступного дня відніс її до відділення поліції. Пояснити, чому не віддав сумку потерпілому або не передав працівникам поліції, або не відніс до відділення поліції одразу, не зміг, вказуючи, що поспішав у справах.

За епізодом 02.08.2023 року ОСОБА_4 зазначив, що перебував біля кіоску по АДРЕСА_1 , де приблизно о 21.00 годині зустрівся із ОСОБА_8 . В ході спілкування ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 мобільний телефон, попросивши занести вказаний мобільний телефон додому свідка, оскільки останній боявся його втратити, на що ОСОБА_4 погодився. Вже коли він підходив до будинку ОСОБА_8 , до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що телефон був вкрадений.

Судом за клопотанням сторін кримінального провадження допитані потерпілі, свідки, досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення.

Так, по епізоду 31.07.2023 року судом допитано потерпілого ОСОБА_6 , який суду повідомив, що влітку 2023 року він зупинився біля кіоску по вул. Магістральній, де поставив свій велосипед, на ручці якого висіла сумка, в якій були документи, банківський картки, мобільний телефон та грошові кошти в сумі приблизно 3000 гривень. Коли потерпілий на щось відволікся, то потім побачив, що сумка зникла та він почав її шукати. На запитання до перехожого останній його вдарив, після чого потерпілий поїхав додому, звідки викликав швидку медичну допомогу. Потерпілий стверджував, що обвинуваченого раніше не бачив, з будь-якими проханнями про допомогу до нього не звертався, а удар отримав вже після викрадення сумки, оскільки шукав її.

Згідно рапортів 31.07.2023 року до служби 102 надійшло повідомлення про те, що людину побили та забрали борсетку.

31.07.2023 року до ВП № 3 звернувся ОСОБА_6 із заявою про скоєння крадіжки особистого майна.

31.07.2023 року було проведено огляд місця події, в ході якого нічого не вилучалось, але було виявлено камеру відео спостереження на фасаді кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

На відеозаписі з камери відеоспостереження, який отримано слідчим на підставі відповідного запиту, зафіксовано, що відеозапис фіксує події у період часу з 20.00 до 20.30 години 31.07.2023 року. Відеозапис розпочинається о 20.00 годині 31.07.2023 року (час відеокамери), біля кіоску перебувають кілька людей, стоїть велосипед, потерпілий ОСОБА_6 підходить до велосипеда, на який кладе футболку та вішає сумку, після чого кудись йде. О 20.06.50 годин до велосипеда підходить обвинувачений, який знімає сумку з ручки та йде з нею в бік, а за хвилину проходить у зворотному напрямку вже без сумки. Потім з`являються працівники поліції. О 20.09.40 годині повертається потерпілий та сідає біля велосипеду, а о 20.11 годині до потерпілого підходить обвинувачений із ще одним чоловіком, які згодом йдуть. О 20.21.20 обвинувачений знов повертається до потерпілого, біля якого вже перебувають інші люди, та перебуває поряд із ним. Потім потерпілий їде з місця події, а обвинувачений продовжує там залишатись.

01.08.2023 року згідно заяви ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції борсетку чорного кольору з документами на ім`я ОСОБА_6 , а також мобільний телефон ZTE A71.

В ході огляду зазначеного телефону 02.08.2023 року за участю ОСОБА_4 обвинувачений пояснював, що ним був встановлений на зазначений телефон цифровий пароль, оскільки він вставляв в телефон свою сім картку.

Згідно з висновком експерта від 09.08.2023 року ринкова вартість мобільного телефону ZTE Blade A71 станом на 31.07.2023 року складає 2843,33 гривні.

По епізоду 02.08.2023 року судом допитаний потерпілий ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_4 був знайомий. У серпні 2023 року потерпілий підійшов до кіоску по АДРЕСА_1 , де вже перебували люди. На той момент потерплий перебував у стані алкогольного сп?яніння. В якийсь момент йому зателефонувала дружина, потерпілий їй відповів та спілкувався, коли раптом ОСОБА_4 вихопив телефон з рук потерпілого та побіг із ним в бік будинку АДРЕСА_4 , незважаючи на вимоги потерпілого повернути телефон. Після цього викликали поліцію. В тому, що телефон викрав саме ОСОБА_4 , потерпілий впевнений.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що працює інспектором Управління патрульної поліції. Влітку 2023 року надійшов виклик щодо пограбування. Коли вони прибули на місце, то знайшли одного чоловіка, а за вказівкою його знайшли ОСОБА_4 , який перебував біля нежилого закинутого будинку та у якого при собі був телефон, схожий за описом на телефон потерпілого.

Свідок ОСОБА_10 повідомив, що працює заступником командира взводу Управління патрульної поліції. Влітку 2023 року ніс служба, коли отримали виклик щодо грабежу. Прибувши на місце, дізнались прикмети ймовірних правопорушників та поїхали шукати. За деякий час знайшли чоловіка, схожого за прикметами, як потім з?ясувалось - приятель ОСОБА_4 , який вказав, що з приводу телефону йому нічого невідомо, але вказав де можна знайти ОСОБА_4 . ОСОБА_4 вони виявили біля покинутого будинку, при ньому був телефон, схожий на телефон потерпілого.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що знайомий із ОСОБА_4 . У серпні 2023 року ОСОБА_8 разом із ОСОБА_7 вживали горілку у закладі по вул. Заводська. Потім вони пішли до кіоску по вул. Чарівній, де вже перебували люди. В цей час ОСОБА_8 взяв у потерпілого телефон, щоб подзвонити. Коли ОСОБА_8 говорив по телефону, останній розрядився, але потерпілого поряд не було. Далі ОСОБА_8 побачив ОСОБА_4 та попросив останнього взяти телефон потерпілого, щоб поставити його на зарядку, що ОСОБА_4 і зробив.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що працювала продавцем в кіоску, розташованого по АДРЕСА_1 . До неї підійшли троє чоловіків, а саме обвинувачений, його приятель та потерпілий та придбавали алкогольні напої. Коли настав час, коли алкогольні напої було заборонено продавати, обвинувачений попросив потерпілого придбати горішки або сухарики. Потерпілий був у стані алкогольного сп`яніння та обвинувачений почав лазити по кишенях потерпілого, на що свідок йому зауважила. Потерпілий переклав свій телефон до кишені та обвинувачений знов почав лазити по кишенях потерпілого. Після цього обвинувачений штовхнув потерпілого на кіоск, вихопив у нього телефон та побіг з місця події. Потерпілий кричав обвинуваченому, щоб той повернув телефон. Після цього викликали поліцію.

Згідно рапорту 02.08.2023 року о 21.39 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що двоє чоловіків забрали у іншого чоловіка мобільний телефон в чохлі чорного кольору.

02.08.2023 року ОСОБА_7 звернувся із заявою про притягнення до відповідальності чоловіка, який відкритим шляхом заволодів його мобільним телефоном.

В ході огляду місця події 02.08.2023 року оглянуто територію біля кіоску, нічого не вилучалось.

02.08.2023 року о 22.25 годині ОСОБА_4 було затримано біля будинку АДРЕСА_5 , в ході обшуку у нього був влучений мобільний телефон Самсунг в корпусі синього кольору.

03.08.2023 року з потерпілим ОСОБА_7 проведено впізнання за фотознімками, в ході якого потерпілий впізнав ОСОБА_4 як чоловіка, який відкрито викрав його мобільний телефон. В ході впізнання потерпілий зазначив за якими саме індивідуальними ознаками він впізнав ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту 29.08.2023 року повідомив, що ОСОБА_4 , перебуваючи біля кіоску? штовхнув потерпілого ОСОБА_7 , схопив його телефон та побіг з місця події, незважаючи на вимоги потерпілого віддати телефон.

Свідок ОСОБА_11 в ході впізнання за фотознімками 03.08.2023 року вказала на ОСОБА_4 як на чоловіка, який 02.08.2023 року взяв мобільний телефон чоловіка на ім`я Раміль та втік.

Згідно висновку експерта від 04.08.2023 року вартість мобільного телефону Samsung Galaxy A04 станом на 02.08.2023 року складає 4829,03 гривні.

Інших доказів учасниками провадження не надавалось, прокурор вважав, що досліджених судом доказів достатньо для встановлення обставин скоєння злочину та доведеності вини обвинуваченого, стороною захисту не заявлялось клопотань про дослідження інших доказів, заяв про неналежність чи недопустимість доказів сторони обвинувачення не заявлялось.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи в інкримінованих злочинах суд виходить з наступного.

Так, ст. 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

На переконання суду, вина ОСОБА_4 у скоєнні крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 підтверджена повністю показаннями самого потерпілого, який категорично заперечував версію обвинуваченого про те, що потерпілий просив обвинуваченого сховати належну йому сумку, а також відеозаписом з камери відеоспостереження. Аналізуючи зазначений відеозапис, суд враховує, що ОСОБА_4 за відсутності потерпілого та скориставшись тим, що на нього не звертають увагу, схопив сумку ОСОБА_6 та заховав її. В подальшому обвинувачений спілкувався із потерпілим, при цьому потерпілий досить тривалий час перебував поряд із своїм велосипедом, був у свідомості, до місця події прибули працівники поліції, натомість ОСОБА_4 сумку не повернув ані потерпілому, ані працівникам поліції, що свідчить про його намір заволодіти речами потерпілого. При цьому під час огляду телефону ОСОБА_4 пояснив, що вставляв у вказаний телефон належну йому сім картку та встановлював цифровий пароль.

Вина ОСОБА_4 у викраденні телефону потерпілого ОСОБА_7 підтверджується показаннями самого потерпілого та свідка ОСОБА_11 , які прямо вказали на ОСОБА_4 як на особу, яка відкрито викрала мобільний телефон потерпілого та не повернула, проігнорувавши заклики потерпілого.

Показання свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні суд до уваги не приймає та вважає неправдивими, адже показаннями свідка суперечать показанням потерпілого та свідка ОСОБА_11 , а також і поясненням самого ОСОБА_8 під час слідчого експерименту.

На думку суду, показання ОСОБА_8 викликані бажанням надати своєму приятелю ОСОБА_4 можливості уникнути покарання за скоєне, а одночасне перебування обвинуваченого та свідка в слідчому ізоляторі також може свідчити про можливість змови з метою виправдовування обвинуваченого.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Таким чином, станом на день скоєння злочинів в Україні діяв воєнний стан.

Отже на переконання суду, дослідженими в судовому засіданні доказами вина ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих злочинів в межах пред`явленого обвинувачення повністю доведена та кваліфікує його дії за епізодом 31.07.2023 року за ст. 185 ч. 4 КК України як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; за епізодом 02.08.2023 року за ст. 186 ч. 4 КК України як умисне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Підстав для кваліфікації злочину, вчиненого 31.07.2023 року, як повторного, суд не вбачає, адже на момент вчинення цього злочину попередня судимість ОСОБА_4 погашена, а інших вироків відносно ОСОБА_4 не ухвалено.

При дослідженні документів, які характеризують особистість ОСОБА_4 судом встановлено, що обвинувачений хоча вважається раніше не судимим, натомість засуджувався неодноразово за скоєння різних злочинів, переважно проти власності, не працює, не має стійких соціальних зв?язків, злочини вчинив через незначний проміжок часу, при цьому грабіж ОСОБА_4 вчинив вже будучи викритим у скоєнні крадіжки, що у сукупності свідчить про стійку протиправну антисоціальну спрямованість діяльності обвинуваченого та вперте небажання його заробляти на життя законними способами.

Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 50 КК України, яка вказує, що метою покарання є кара, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Стиль життя ОСОБА_4 , який не займався та не займається суспільно корисною працею та не має стійких соціальних зв?язків, систематично скоює злочини проти власності, вину у скоєнні злочинів заперечував, не виявив жодного каяття, свідчать про те, що він не усвідомлює необхідності суворого дотримання норм закону, не розуміє неприпустимості скоєння злочинів, не має жодної поваги до гарантованих Конституцією України прав людини, зокрема, права власності, має стійку антисоціальну позицію правового нігілізму.

Таким чином, на переконання суду, виправлення ОСОБА_4 , а рівно і запобігання вчиненню ним нових злочинів можливе виключно за умови ізоляції його від суспільства та реального відбуття покарання.

Судом також вирішується питання щодо стягнення витрат на залучення експертів, а також доля речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. 70 ч. 1,ст. 185 ч.4, ст. 186 ч. 4 КК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 4, ст. 186 ч. 4КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання:

за статтею 185 ч. 4 КК України у виді шести років позбавлення волі;

за ст. 186 ч. 4 КК України у виді семи років позбавлення волі.

У відповідності до положень ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді семи років позбавлення волі.

В строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув?язнення за період з 02.08.2023 року по день набрання вироком законної сили та рахувати строк покарання з 02.08.2023 року.

До набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів в сумі 956 гривень.

Скасувати арешт мобільного телефону ZTE Blade A71, сумки чорного кольору, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2023 року.

Речові докази: диск з відеозаписом, долучений до матеріалів справи, залишити в матеріалах кримінальної справи; мобільний телефон ZTE A71, сумку чорного кольору, паспорт громадянина України, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру та довідку про внесення відомостей до Єдиного демографічного реєстру на ім`я ОСОБА_6 , передані на зберігання ОСОБА_6 , залишити ОСОБА_6 ; мобільний телефон Samsung Galaxy A04 в корпусі темно-синього кольору, переданий на зберігання ОСОБА_7 , залишити ОСОБА_7 .

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1