Справа № 645/492/24
Провадження № 1-кп/645/214/24
В И Р О К
28 лютого 2024 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнилиця, Велико-Бурлуцького району, Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, Фізичної особи-підприємця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2007 року народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що 24.11.2023 року, точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо транспортного засобу моделі «ВАЗ 2154», д.н.з. НОМЕР_1 . Під час керування транспортним засобом «ВАЗ 2154», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 допустив порушення П. 2.3-А «ПДР України», тобто для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити технічно-справний стан і комплектність транспортного засобу, через що за адресою: м. Харків, вул. Пожарського, 17 був зупинений, за допомогою застосування звукового сигналу та ввімкнення проблискових маячків службового автомобіля, екіпажем патрульної поліції «Купол № 4101», які здійснювали патрулювання на службовому транспорті Національної поліції України -«Toyota Prius».
Здійснюючи свої службові повноваження, працівники УПП в Харківській області ДПП, у складі поліцейських ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підійшли до автомобіля «ВАЗ 2154», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , представилися, повідомили про причину зупинки та про відео-фіксацію спілкування, у відповідності до ЗУ «Про Національну поліцію». Після цього, працівники УПП в Харківській області повідомили водію, що ним було допущено порушення П.2.3-А «ПДР України», тобто для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити технічно- справний стан і комплектність транспортного засобу. Крім того, під час спілкування з ОСОБА_6 , працівниками поліції було встановлено, що у нього маються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю, в результаті чого останньому було запропоновано пройти освідування на місці за допомогою спеціального технічного пристрою, а саме «Alcotest Drager 7510» або освідування у закладі медичної охорони, на що останній відмовився.
Тоді інспекторами патрульної поліції було повідомлено ОСОБА_6 , що останнім було вчинено адміністративні правопорушення, передбачені ст.125 та ч. 1 ст.130 КУпАП, а тому на нього буде складено відповідні адміністративні матеріали.
У цей час ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що співробітниками УПП в Харківській області ДПП на нього буде складено протоколи про скоєння ним адміністративних правопорушень, з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення, передбачені ст. 125 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, почав пропонувати співробітникам поліції вирішити питання на місці, шляхом пропонування неправомірної вигоди, за не оформлення протоколів про вчиненні ним адміністративні правопорушення. На неодноразові пропозиції ОСОБА_3 про надання неправомірної вигоди, що мали місце о 08:47 години, 08:49 години, та 08:51 години 24.11.2023 року, співробітник УПП ДПП в Харківській області повідомив останньому, що пропозиція, обіцянка, або дача неправомірної вигоди службовій особі, це кримінальне правопорушення, передбачене Кримінальним кодексом України.
Так, продовжуючи свої протиправні дії, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі 24.11.2023 о 08:51 годині, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, діючи за раптово виниклим умислом, направленим на пропозицію надання працівникам УПП ДПП в Харківській області, у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , тобто службовим особам, неправомірної вигоди за не оформлення адміністративних матеріалів, щодо вчинення ним адміністративних правопорушення, передбачених ст.125, ч.І ст.130 КУпАП, почав пропонувати останнім неправомірну вигоду у розмірі 9000 гривень, тобто виконав усі дії для доведення свого злочинного умислу до кінця.
Одразу після цього, командир взводу №1 роти №4 батальйону №2 УПП ДПП в Харківській області ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що повідомлення та дії ОСОБА_3 свідчать про пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, керуючись у своїх діях чинним законодавством України, а саме: Законом України «Про національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння останнього, доповів до чергової частини ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про факт висловлення ОСОБА_3 пропозиції надати неправомірну вигоду службовій особі, про що у подальшому, був складений мотивований рапорт про факт висловлення останнім пропозиції надати неправомірну вигоду службовій особі.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України тобто пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі.
У кримінальному провадженні 28 лютого 2024 року між процесуальним керівником - прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за ч. 1 ст. 369 КК України.
Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.
Сторони погодилися визнати: обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, і що обставина, яка обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, маючий на утриманні неповнолітню дитину, офіційно працевлаштований, наявності пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, прокурор та обвинувачений дійшли згоди, що за ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Із видом та мірою покарання ОСОБА_3 згоден.
Крім того, прокурор та обвинувачений визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні наголосив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за 1 ст. 369 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України вказане передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, суд вбачає наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314,369-371,373,374,375 КПК України, суд, -
Речові докази: диск DVD-R із відеозаписом подій від 24.11.2023 року з відеореєстратора, диск DVD-R із відеозаписом подій від 24.11.2023 року з нагрудних камер співробітників поліції, які приєднані до матеріалів кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1