Справа № 365/441/24
Номер провадження 1-кп/365/47/24
В И Р О К

Іменем України

28 червня 2024 року с-ще Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 1 кримінальне провадження № 0000674 від 06.03.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жуківка Згурівського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Згурівського районного суду Київської області від 30.05.2024 року за ст. 126-1 КК України до 240 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» (далі Закон), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на дружину.

ОСОБА_7 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства по відношенню до особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а саме співмешканки ОСОБА_8 за ст. 173-2 КУпАП, діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожна людина має право на повагу до його гідності, ст. 29 Конституції України, згідно якої кожна людина має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», на підґрунті конфліктних сімейних відносин, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_8 , з якою останній з 2014 року спільно проживає в одному помешканні та повязаний спільним побутом, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

А саме, ОСОБА_7 систематично, умисно, на підґрунті конфліктних побутових сімейних відносин, вчиняє по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_8 дії, виражені в словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликавши у ОСОБА_8 негативні психологічні зміни, які обмежують її активну самореалізацію та соціальне функціонування.

Так, 27.11.2023 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 , а саме виражався в її адресу нецензурною лайкою, вигонив з будинку. 07.12.2023 постановою у справі № 365/795/23 Згурівського районного суду Київської області ОСОБА_7 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді накладення на нього адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк 60 годин.

Крім цього, 14.01.2024 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 , а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою. 07.02.2024 постановою у справі № 365/97/24 Згурівського районного суду Київської області ОСОБА_7 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді накладення на нього адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк 60 годин.

В подальшому зокрема, 16.02.2024 о 18 год. 50 хв. ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 , а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою. 20.02.2024 постановою у справі № 365/120/24 Згурівського районного суду Київської області ОСОБА_7 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді накладення на нього адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк 60 годин.

Разом з тим, ОСОБА_7 , будучи особою, неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на подальше систематичне вчинення домашнього насильства, на грунті конфліктних побутових сімейних відносин, продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 , яке виразилося у негативних психологічних змінах, які обмежують її активну самореалізацію та соціальне функціонування.

Так, 03.03.2024 о 19 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , продовжив вчиняти домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_8 , з якою спільно проживає в одному помешканні, у ході якого нецензурно висловлювався в бік ОСОБА_8 , таким чином психотравмуючи свою співмешканку і погіршуючи її соціальне функціонування та якість життя.

Відповідно до висновку експерта № 443 від 02.05.2024 за результати проведення судово-психологічної експертизи, ОСОБА_8 завдані психологічні страждання внаслідок агресивної поведінки її співмешканця ОСОБА_7 , які супроводжуються наявністю тривожних тенденцій, негативних емоційних переживань, песимістичних установок, відчуття психологічної втоми, і потребою в моральній підтримці, потребою в захисті від обставин, які її виснажують.

Внаслідок психотравмуючих сімейних обставин (агресивної поведінки ОСОБА_7 ), у ОСОБА_8 зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку, а також за спокій її дітей, розгубленості почуттів, що призводить до погіршення її соціального функціонування як особистості та зниженням якості поточного життя.

Агресивна поведінка ОСОБА_7 протягом тривалого часу, в т.ч. останній рік, є домінуючою проблемою в поточному житті ОСОБА_8 , завдає їй негативних психоемоційних переживань: тривожність, напруженість, нестійкий настрій, фіксованість на сімейній проблемі, занепокоєність психологічним станом та розвитком своїх дітей.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та пояснив, що дійсно систематично вчиняв домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 , що полягало в образах та висловлюванні в її сторону нецензурними словами. За вчинення домашнього насильства він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Він погоджується із тим, що внаслідок його протиправних дій потерпілій були заподіяні психологічні страждання. Наразі вони з співмешканкою помирилися. У вчиненому він кається та просить суд його суворо не карати.

Суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Проти цього не заперечують учасники судового провадження, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин і суд не має сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані правильно за ст. 126-1 КК України, так як обвинувачений своїми умисними діями вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обгрунтовано обвинувачується ОСОБА_7 , це діяння містить склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, а тому суд вважає доведеною вину обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_9 просила призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на строк 220 годин та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Потерпіла ОСОБА_8 в письмовій заяві, поданій до суду, просила розглянути кримінальне провадження у її відсутність, зазначивши, що жодних претензій до обвинуваченого вона не має.

Обвинувачений ОСОБА_7 погоджується з мірою покарання, визначеною прокурором. Обіцяє громадські роботи виконувати. До відбуття громадських робіт за попереднім вироком він ще не приступив, оскільки його не викликали та не визначали, де він буде їх відбувати.

Захисник ОСОБА_10 просив суворо не карати його підзахисного, який у вчиненому щиро розкаюється.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , який підлягає покаранню, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який є не працюючим, на обліку як безробітний не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимий, протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, у тому числі за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра КНП «Згурівська лікарня» з діагнозом легка розумова відсталість (олігофренію в стадії легко вираженої дебільності), вживання алкоголю з шкідливими наслідками. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 251 від 22.05.2024 року ОСОБА_7 під час вчинення інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час.

Судом також врахована обставина, що пом`якшує покарання, передбачена ст. 66 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також обставина, яка обтяжує покарання, передбачена ст. 67 КК України вчинення злочину особою повторно. Інші обтяжуючі покарання обставини в обвинувальному акті не зазначені.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, покарання передбачене санкцією даної статті у виді громадських робі на строк 220 (двісті двадцять) годин. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Згурівського районного суду Київської області від 30.05.2024 року, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 126-1 КК України, ст. 349, 368-370, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В АЛ И В:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 220 (двісті двадцять) годин.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Згурівського районного суду Київської області від 30.05.2024 року, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_11 покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Згурівський районний суд Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_12