Справа № 750/5232/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/234/24
Категорія - домашній арешт. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

22 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 204 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Володимирівка, Чернігівського району та області, із середньою спеціальною освітою, одруженому, який має двох малолітніх дітей, тимчасово не працює, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимому, обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання та визначенням кола обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав, що обрання саме такого запобіжного заходу, за обставинами даного кримінального провадження та відомостей про особу підозрюваного, відповідатиме вимогам справедливого балансу між інтересами конкретної особи та інтересам захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як необґрунтовану, за результатами апеляційного розгляду постановити нову ухвалу, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Аргументує тим, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, позитивно характеризується, проживає разом з дружиною та малолітніми дітьми, має середньо-спеціальну освіту.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання мав перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою було застосоване затримання та подальше тримання під вартою.

На думку сторони захисту, стороною обвинувачення не були доведені підстави, які б свідчили про необхідність застосування такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт.

Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на ризики, але не в повній мірі врахував життєві обставини підозрюваного, дружина якого працює, а двоє малолітніх дітей ходять до дитячого садочка, тому перебування ОСОБА_6 під цілодобовим домашнім арештом позбавить родину підозрюваного можливості виховувати дітей, адже не буде кому відвести дітей до садочка та забрати додому. Враховуючи, що дружина підозрюваного єдина особа, яка офіційно працює та годує родину, вона позбавлена можливості взяти відпустку чи звільнитися з роботи.

Слідчий суддя міг врахувати ці обставини та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, але із забороною залишати місце проживання в нічний час доби з покладенням ряду обов`язків, визначних КПК України, що повною мірою могло б забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили про обрання більш м`якого запобіжного заходу домашній арешт із забороною залишати місце проживання в нічний час доби, прокурора, яка заперечувала проти доводів сторони захисту, ухвалу слідчого судді вважала законною та обґрунтованою, а застосований вид запобіжного заходу таким, що відповідає тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та встановленим ризикам його можливої неналежної процесуальної поведінки, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів провадження слідчим відділом Управління СБ України в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 12 вересня 2023 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 може бути причетний до незаконного виготовлення підакцизних товарів, що становлять загрозу для здоров`я та життя людей, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

У порядку ст. 208 КПК України, 08 травня 2024 року о 23 год. 56 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення був затриманий ОСОБА_6 та наступного дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 204 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя, суд керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», під обґрунтованою підозрою Суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Отже, на початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як помилково вважає сторона захисту. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи та долучені копії матеріалів свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми саме на етапі досудового розслідування, для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При цьому, кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо наявності ризику того, що підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 204 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років, тобто існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. При цьому, таке покарання може бути призначено без можливості застосування пільгових інститутів кримінального права. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Також колегія суддів погоджується і з наведеним в оскаржуваному судовому рішенні обґрунтуванням наявності у даному кримінальному провадженні ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та інших на даний час не встановлених осіб, які також можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення та яких підозрюваний може попередити про їх викриття; продовження вчинення кримінального правопорушення. Кожен з цих ризиків слідчим суддею належним чином обґрунтовано.

Зважаючи на початкову стадію кримінального провадження, коли обставини вчинення кримінальних правопорушень встановлюються, з`ясовується обсяг діяльності осіб, причетних до вчинення цих кримінальних правопорушень, з огляду на небезпеку незаконного виготовлених алкогольних напоїв, які несуть небезпеку для здоров`я та життя громадян, всі ризики є достатньо обґрунтованими та реальними. Тому слідчий суддя вірно прийняв до уваги при обранні запобіжного заходу для підозрюваного.

Отже, перевіряючи обґрунтування слідчого судді щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків, колегія суддів встановила належне та детальне обґрунтування наявності кожного з них в оскаржуваній ухвалі, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , фактичні обставини провадження та дані про особу підозрюваного, в тому числі про його сімейний та майновий стан, а також інші обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Дослідивши доводи сторони захисту про можливість визначення підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання тільки в нічний час доби, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

По-перше, досудове розслідування лише розпочате, не всі особи, причетні до вчинення кримінальних правопорушень встановлені та затримані.

По-друге, ОСОБА_6 не працює, отже, не має нагальної необхідності залишати місце проживання.

По-третє, необхідність відводити дітей до дитячого садочка та забирати їх звідти, не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, як помилково вважає сторона захисту, адже запобіжний захід обирається не з метою створення комфортних умов для існування родини підозрюваного, а є заходом забезпечення кримінального провадження, тобто обирається в інтересах ефективності досудового розслідування. Вирішення питань умов проживання родини та побутових питань належить до компетенції членів цієї родини та не відноситься до повноважень слідчого судді чи суду.

На даному етапі досудового розслідування слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що встановлені обставини дійсно викликають підозру в тому, що ОСОБА_6 дотримуватиметься належної процесуальної поведінки та утворюють реальні ризики, про які вказали як слідчий у своєму клопотанні, так і прокурор у судовому засіданні, з чим погодився слідчий суддя та погоджується колегія суддів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 травня 2024 року, про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 204 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11