Справа № 953/4997/24
н/п 1-кс/953/4073/24
"06" червня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
До Київського районного суду м. Харкова 05.06.2024 поштою надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на тимчасово вилучене 31.05.2024 у ході проведення огляду предмету за адресою: АДРЕСА_1 , майно з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, а саме: грошову купюру номіналом 1000 (тисяча) гривень серія АЗ4990858, 2019 року випуску, грошову купюру номіналом 1000 (тисяча) гривень серія БЛ6013600, 2021 року випуску, грошову купюру номіналом 1000 (тисяча) гривень серія БМ4147423, 2021 року випуску, грошову купюру номіналом 1000 (тисяча) гривень серія АН8485083, 2021 року випуску, грошову купюру номіналом 1000 (тисяча) гривень серія БК8552663, 2019 року випуску, грошову купюру номіналом 200 (двісті) гривень серія ВЕ7803001, 2019 року випуску, які поміщені до паперового конверту та які фактично належить потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; речові докази передати на відповідальне зберігання власнику потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 31.05.2024 до ЧЧ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 31.05.2024 невстановлена особа за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила крадіжку належного йому майна на загальну суму близько 6200 грн.
Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що 31.05.2024 близько 07:30 він приїхав на власному автомобілі марки Ford Focus, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 до місця роботи кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , припаркувавшись поряд із магазином «Star Garden». Припаркувавши автомобіль, ОСОБА_4 , вийшов підійшов до задніх дверей, дістав із заднього сидіння рюкзак, в якому знаходилася робочий одяг, обід, зарядний пристрій, цигарки і гаманець, в якому були банківські картки, паспорт на його ім`я, посвідчення водія на його ім`я, технічний паспорт на авто НОМЕР_2 , гаманець в якому знаходилися грошові кошти в розмірі 150 євро (3 купюри номіналом по 50 євро), які ОСОБА_4 подарував його брат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та які ОСОБА_4 взяв для того, щоб обміняти на гривні. Після того як ОСОБА_4 , взяв рюкзак він направився в приміщення кав`ярні.
Близько 13:30 ОСОБА_4 вирішив піти покурити. Взявши рюкзак, ОСОБА_4 , почав діставати цигарки і помітив, що в рюкзаку відсутній гаманець. ОСОБА_4 одразу направився до автомобіля для того, щоб перевірити, можливо гаманець випав із рюкзака і впав на підлогу в авто. Почавши шукати гаманець в авто, ОСОБА_4 , його не знайшов. ОСОБА_4 , одразу подумав, що він випав в автомобілі на підлогу і його хтось викрав, так як задні двері авто не зачиняються (через проблеми з електрикою).
Коли ОСОБА_4 шукав гаманець в авто, до нього підійшла жінка азіатської зовнішності, яка працює двірником, і яку ОСОБА_4 бачить кожний день, так як вона прибирає прилеглу до кав`ярні території. Жінка підійшла до нього і запитала, чому він риється в авто, на що ОСОБА_4 їй відповів, що даний авто належить йому і він шукає в ньому гаманець, який загубив. Жінка сказала ОСОБА_4 , що вона знайшла гаманець позаду автомобіля і запитала у нього як його прізвище. Коли ОСОБА_4 сказав їй своє прізвище, жінка дістала з кишені гаманець і показала йому. Перевіривши гаманець, ОСОБА_4 , впевнився, що всі документи та банківські картки були на місці, однак грошових коштів в розмірі 150 євро (3 купюри номіналом по 50 євро) не було в гаманці. ОСОБА_4 запитав у жінки, чи були в гаманці гроші, коли вона його знайшла, на що жінка сказала йому, що грошей в гаманці не було.
Під час подальшого проведення досудового розслідування, 31.05.2024 у період часу з 19:10 по 19:30 проведено огляд предметів за адресою: АДРЕСА_1 за участі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час якого остання добровільно надала працівникам поліції грошові купюри, а саме: грошової купюри номіналом 1000 (тисяча) гривень серія АЗ4990858, 2019 року випуску; грошової купюри номіналом 1000 (тисяча) гривень серія БЛ6013600, 2021 року випуску; грошової купюри номіналом 1000 (тисяча) гривень серія БМ4147423, 2021 року випуску; грошової купюри номіналом 1000 (тисяча) гривень серія АН8485083, 2021 року випуску; грошової купюри номіналом 1000 (тисяча) гривень серія БК8552663, 2019 року випуску; грошової купюри номіналом 200 (двісті) гривень серія ВЕ7803001, 2019 року випуску. Вище вказані предмети вилучені та поміщені до паперового конверту.
Як пояснила ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 31.05.2024 вона побачила на підлозі біля автомобіля гаманець, при відкритті якого виявила документи на ім`я раніше невідомого їй чоловіка, а також грошові кошти в розмірі 150 євро (3 купюри номіналом 50 євро кожна), після чого грошові кошти в розмірі 150 євро ОСОБА_6 обміняла на гривні в пункті обміну валют по АДРЕСА_3 , де їй дали 6200 грн., із яких вона в подальшому витратила 1000 грн., на продукти харчування. Гаманець з документами ОСОБА_6 повернула чоловіку на ім`я ОСОБА_7 (саме його документи знаходилися в гаманці), який працює в кав`ярні «Львівський круасан».
Крім того, вищевказані речі, які поміщені до паперового конверту, які фактично належать потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються предметом вчинення даного злочину, оскільки являються об`єктом вищеописаних кримінально протиправних дій та за цією ознакою як «…предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом…», відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України являється речовим доказом по даному кримінальному провадженню.
31.05.2024 вищевказані грошові купюри постановою слідчого Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню, а також у подальшому при проведенні досудового розслідування необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних та слідчих (розшукових) дій, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, тому на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Також є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказані в клопотанні предмети мають значення для досудового розслідування та є доказами у кримінальному провадженні. Зазначені у клопотанні предмети відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, яке може бути речовими доказами.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою його збереження, виникла необхідність накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься заява прокурора ОСОБА_8 , в якій вона просить проводити судове засідання без її участі. Клопотання підтримує у повному обсязі (а.с. 32).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
31.05.2024 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 14.40 год. до 15.16 год., в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 31.05.2024, вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 9-11).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
При цьому, задовольняючи клопотання про арешт майна, враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим арештоване майно передати на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного майна до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна. Прийшовши до такого висновку про можливість передати на відповідальне зберігання вказане майно його власнику, слідчий суддя виходить також з необхідності дотримання загальних засад кримінального судочинства, в тому числі недоторканості права власності (ст. 7 КПК України).
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 31.05.2024 у ході проведення огляду предмету за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошову купюру номіналом 1000 (тисяча) гривень серія АЗ4990858, 2019 року випуску, грошову купюру номіналом 1000 (тисяча) гривень серія БЛ6013600, 2021 року випуску, грошову купюру номіналом 1000 (тисяча) гривень серія БМ4147423, 2021 року випуску, грошову купюру номіналом 1000 (тисяча) гривень серія АН8485083, 2021 року випуску, грошову купюру номіналом 1000 (тисяча) гривень серія БК8552663, 2019 року випуску, грошову купюру номіналом 200 (двісті) гривень серія ВЕ7803001, 2019 року випуску, які поміщені до паперового конверту до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Передати грошові кошти на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Попередити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1