Справа № 559/2435/21
Провадження № 1-кп/559/18/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі дистанційного судового провадження із Рівненським слідчим ізолятором в залі суду м. Дубно матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000330 по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою - спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, начальник інженерної ремонтної майстерні ремонтного взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «штаб сержант», розлучений, засуджений за вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 25.10.2023 року за ч.4 ст. 408 КК Україн до 5(п`яти) років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1, ч.1 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово притягнутим постановами Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29.07.2021 та 11.08.2021 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти систематичне домашнє насильство відносно своєїколишньої дружини ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7 .

Зокрема, 22.08.2021 близько 18:00 год. ОСОБА_3 по місцю проживання потерпілої ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_2 , вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_7 , дії психологічного та фізичного насильства, які виразились у сварці, під час якої застосовував фізичне насильство, ображав їх нецензурними словами, принижував їхню людську честь та гідність.

Також, 27.08.2021 близько 05:30 год. ОСОБА_3 по місцю спільного проживання з колишньою дружиною ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , вчинив відносно неї дії психологічного характеру, а саме вчинив сварку, ображав її нецензурними словами, принижував її людську честь та гідність в присутності малолітнього сина.

Крім того, 01.09.2021 близько 22:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю проживання по АДРЕСА_3 вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно дочки ОСОБА_7 та колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме вчинив сварку, під час якої ображав їх нецензурними словами, принижував їхню людську честь та гідність, вибив вікно в квартирі.

Також, 03.09.2021 близько 02:20 год. ОСОБА_3 по місцю проживання по АДРЕСА_3 , вчинив відносно дочки ОСОБА_7 та колишньої дружини ОСОБА_6 , психологічне насильство, а саме вчинив сварку, під час якої ображав їх нецензурними словами; погрожував нанесенням тілесних ушкоджень та фізичною розправою.

Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_3 , колишній дружині ОСОБА_6 , та дочці ОСОБА_7 завдано фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_3 , будучи начальником інженерної ремонтної майстерні ремонтного взводу військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України № 548-ХІУ від 24 березня 1999 року, ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, 27 квітня 2023 року 02 год. 29 хв., перебуваючи по місцю проживання колишньої дружини ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що в квартирі перебуває малолітній син, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив щодо ОСОБА_6 психологічне насильство, а саме без наявних причин ображав її нецензурною лайкою, стукав у вікна та двері намагався потрапити в будинок без її дозволу, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 , сильного душевного хвилювання.

Також, 07 травня 2023 року, близько 18 год.00 хв., штаб - сержант ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання колишньої дружини - ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що в квартирі перебуває малолітній син, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив щодо ОСОБА_6 психологічне насильство, а саме прийшов без дозволу до її місця проживання та без наявних причин ображав її нецензурною лайкою, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 психологічних страждань та погіршив якість її життя.

Крім того, штаб - сержант ОСОБА_3 , 07 травня 2023 близько 19 год. 00 хв., порушивши терміновий заборонний припис стосовно кривдника, серії НОМЕР_2 від 07.05.2023 року , в якому визначено зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, заборону в будь-який спосіб контактувати з потерпілою особою, прийшов до колишньої дружини - ОСОБА_6 та перебуваючи по місцю її проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо колишньої дружини ОСОБА_6 , дії психологічного насильства, а саме без наявних причин ображав її нецензурною лайкою, чим завдав потерпілій психологічних страждань та погіршення якості її життя.

Продовжуючи свої протиправні систематичні дії, штаб - сержант ОСОБА_3 , 08 травня 2023 року, близько 22 год. 00 хв., порушивши терміновий заборонний припис стосовно кривдника, серії НОМЕР_2 від 07.05.2023, в якому визначено зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, заборону в будь-який спосіб контактувати з потерпілою особою, прийшов до колишньої дружини ОСОБА_6 та перебуваючи по місцю її проживання у АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що в будинку перебуває малолітній син, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо колишньої дружини ОСОБА_6 , дії психологічного насильства, а саме кинув пляшку у вікно квартири потерпілої, без наявних причин ображав її нецензурною лайкою та порушив звичний уклад життя, чим завдав потерпілій психологічних страждань та погіршив якість її життя.

В подальшому, штаб - сержант ОСОБА_3 , 08 травня 2023 близько 02 год. 00 хв., порушивши терміновий заборонний припис стосовно кривдника, серії НОМЕР_2 від 07.05.2023 року, в якому визначено зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, заборону в будь-який спосіб контактувати з потерпілою особою, прийшов до колишньої дружини ОСОБА_6 та перебуваючи по місцю її проживання за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що в квартирі перебуває малолітній син, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо колишньої дружини ОСОБА_6 , дії психологічного насильства, а саме стукав у двері квартири потерпілої, без наявних причин ображав її нецензурною лайкою та порушив звичний уклад життя, чим завдав потерпілій психологічних страждань та погіршив якість її життя.

Окрім того, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 19 жовтня 2021 року, у нічну пору, зайшовши на подвір`я ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи у подвір`ї вказаного осподарства, підійшов до господарського приміщення, звідки взяв велосипед, залишений потерпілою ОСОБА_9 та, в подальшому, залишивши територію господарства з викраденим майном, поїхав велосипедом у АДРЕСА_1 , завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 4266 гривень 67 копійок. Викраденим ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ст. 126-1, ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, зазначивши, що обставини та мотиви вчинення правопорушень, які зазначені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. По факту вчинення домашнього насильства обвинувачений зазначив, що між ним та його донькою і колишньою дружиною часто виникали конфліктні ситуації, з приводу вживання ним спиртних напоїв. В ході сварки безпричинно обзивав останніх нецензурними словами, погрожував нанесенням тілесних ушкоджень, стукав у вікна та двері помешкання, кидав пляшкою у вікно, де проживає дружина з донькою та малолітнім сином, хоча відносно нього було винесено припис про заборону на вхід та перебування у житло, де проживає колишня дружина з дітьми.

З приводу вказаних конфліктів ОСОБА_6 зверталася до поліції, у зв`язку з чим він неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

По факту вчинення крадіжки чужого майна ОСОБА_3 пояснив, що 19 жовтня 2021 року, перебуваючи у АДРЕСА_4 , скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та сторонніх осіб, зайшов до господарського приміщення, що по АДРЕСА_4 , звідки викрав велосипед, належний ОСОБА_9 , яким поїхав додому в АДРЕСА_1 .

На даний час заподіяну злочином матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 відшкодував шляхом повернення викраденого майна.

У скоєному розкаявся, запевнив, що повністю усвідомив протиправність своїх дій. Просив суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 до суду не з`явилися, попередньо подали заяви, де просили підготовче засідання та подальший судовий розгляд проводити без їхньої участі. Претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має. Не заперечують проти застосування ч.3 ст. 349 КПК України під час судового розгляду справи. При обранні міри покарання обвинуваченому покладаються на розсуд суду.

Оскільки, викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого, потерпілих та думки прокурора, який вважав за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини справи суд вважає встановленими та винність обвинуваченого доведеною. Враховуючи вищезазначене, суд визначив за недоцільне дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, як умисне, систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства відносно своєї дочки та колишньої дружини, що привело до їх фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих та за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, які передбачені ст.66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих злочином збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого вчинення злочину повторно.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимогиКримінального процесуального кодексу Українистосовно призначення покарання.

Крім того, суд враховує, що відповідно дост. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК Українимає на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 та ч.1 ст.185 КК України, які у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відносяться до нетяжких злочинів, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини їх вчинення.

Враховуючи всі викладені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, оскільки останній системно продовжує злочину діяльність по відношенню до колишньої дружини та дочки, вчинив кадіжку майна.

Окрім того, ОСОБА_3 є засудженим Радивилівським районним судом за особливо тяжкий злочин проти встановленого порядку несення військової служби в умовах введеного в Україні воєнного стану що, на переконання суду, вказує на не бажання обвинуваченого змінити свою поведінку ставати на шлях виправлення, вчиняючи нові кримінальні правопорушення.

Також, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо запропонованої міри покарання у вигляді позбавлення волі, а також позицію потерпілих, наслідки вчиненого злочину та поведінку й оцінку скоєного обвинуваченим, повного визнання вини.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статтей відповідно до пред`явленого обвинувачення у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 70 КК України, оскільки таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження нових злочинів, а також відповідатиме цілям та меті покарання, визначеній ст.50 КК України.

У даній справі суд не вбачає законних підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_3 положень статей 69,75 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 755 гривень 12 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1(одного) року обмеження волі;

-за ст. 126-1 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України засудженому ОСОБА_3 , за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, остаточно призначити покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 частково приєднати не відбуту міру покарання за вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 25.10.2023 року та остаточно рахувати призначене покарання за сукупністю вчинених злочинів у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 26 травня 2023 року, з моменту попереднього ув`язнення, відповідно до вироку Радивилівського районного суду Рівненської області від 25.10.2023 року.

До вступу вироку суду у законну силу міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 обрати тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з дня ухвалення вироку.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 у дохід держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи у розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні :

-велосипед сіро-зеленого кольору без маркувальних позначень, який опечатаний биркою №1, що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_9 залишити у розпорядженні останньої;

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1