Справа № 756/3430/24
Номер провадження № 1-кс/756/722/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 10.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має професійно-технічну освіту, не працює, громадянина України, уродженця м. Києва, проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. 16.03.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 10.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

1.2. У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, ураховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1. ст. 177 КПК України, як і неможливості застосуванні іншого запобіжного заходу.

В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, за для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України - до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне ним діяння.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливти на свідків у даному кримінальному провадженні є те, що йому відомі дані цих осіб (останньому та його захиснику вручались копії матеріалів провадження, у тому числі і протоколи допитів свідків у провадженні, у яких зазначені всі дійсні анкетні дані останніх та дійсні місця проживання, тому він достовірно усвідомлює, що даним свідкам відомі фактичні обставини вчинених ним кримінальних правопорушень та їхні покази є одним з основних джерел доказування. Тому існує ризик того, що підозрюваний шляхом погрози, підмовляння, підкупу може схиляти їх до дачі неправдивих показань, взагалі відмовити від участі у кримінальному провадженні, що вкрай негативно вплине на хід судового процесу в подальшому, та, як, наслідок, не притягнення винної особи до кримінальної відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний не зайнята суспільно-корисною працею, раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень, здійснював збут особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини, перебуваючи за місцем реєстрації та проживання, у зв`язку з чим, при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу останній може і надалі здійснювати збут вищезазначених заборонених речовин. Крім того, ОСОБА_4 вирішив збагачуватися, заробляти собі на життя не за рахунок «чесної» праці, а за рахунок збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу та психотропної речовини - амфетаміну, що є протизаконним та аморальним по відношенню до суспільства у цілому.

2.2. Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання слідчого та обрання такого виняткового запобіжного заходу, а просив обрати запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою та зменшити розмір застави до мінімального, при цьому, просив врахувати, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки до вчинення злочину працював.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку захисника, а також підтвердив обставини, які викладені в повідомленні про підозру та клопотанні про обрання запобіжного заходу.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. У судовому засіданні встановлено, що у невстановлений під часі досудового розслідування день, час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання та збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Реалізуючи вказаний умисел, у невстановлений під часі досудового розслідування день, час та місці, ОСОБА_4 , діючи умисно всупереч вимог ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №61/95-ВР, ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 №63/95-ВР придбав речовину рослинного походження зеленого кольору з вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу та розпочав зберігати його за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим незаконно придбав та розпочав зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, з метою збуту.

Продовжуючи реалізовувати умисел, 24.01.2024 о 20 год. 30 хв., ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , де незаконно збув ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , анкетні дані якого змінено у зв`язку із залученням до оперативної закупки на підставі ст.ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» речовину рослинного походження зеленого кольору з вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісом за грошові кошти у сумі 400 гривень.

Під часі досудового розслідування встановлено, що надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою 0,85г.

Канабіс згідно з Списком №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений під час досудового розслідування день, час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання та збут особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини, вчинених повторно.

Реалізуючи вказаний умисел, у невстановлений під часі досудового розслідування день, час та місці, ОСОБА_4 , діючи умисно всупереч вимог ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №61/95-ВР, ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 №63/95-ВР придбав речовину рослинного походження зеленого кольору з вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу та порошкоподібну речовину білого кольору з вмістом психотропної речовини та розпочав зберігати їх за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , тим самим повторно незаконно придбав та розпочав зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, з метою збуту.

Продовжуючи реалізовувати вказаний умисел, 29.01.2024 о 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебував за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , де повторно незаконно збув ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , анкетні дані якого змінено у зв`язку із залученням до оперативної закупки на підставі ст.ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» порошкоподібну речовину білого кольору з вмістом психотропної речовини, обіг якого обмежено - амфетаміном за грошові кошти у сумі 600 гривень.

В подальшому, в той саме день, о 19 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебував за адресою АДРЕСА_2 , де повторно незаконно збув ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , анкетні дані якого змінено у зв`язку із залученням до оперативної закупки на підставі ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» речовину рослинного походження з вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісом за раніше надані 29.01.2024 о 17 год. 00 хв. грошові кошти у сумі 600 грн.

Під час досудового розслідування встановлено, що надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою 0,28 г. У наданих на дослідження порошкоподібних речовинах виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовинах становить 0,109 г. та 0,024г.

Канабіс згідно з Списком №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Амфетамін, згідно зі Списком №2 «психотропні речовини, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ «Переліку наркотичний засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений під часі досудового розслідування день, час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання та збут психотропної речовини, вчинених повторно.

Реалізуючи вказаний умисел, у невстановлений під часі досудового розслідування день, час та місці, ОСОБА_4 , діючи умисно всупереч вимог ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №61/95-ВР, ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 №63/95-ВР придбав порошкоподібну речовину білого кольору з вмістом психотропної речовини та розпочав зберігати його за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , тим самим повторно незаконно придбав та розпочав зберігати психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, з метою збуту.

Продовжуючи вказаний умисел, 14.04.2024 о 18 год. 20 хв., ОСОБА_4 , перебував за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , де повторно незаконно збув ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , анкетні дані якого змінено у зв`язку із залученням до оперативної закупки на підставі ст.ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» порошкоподібну речовину білого кольору з вмістом психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін за грошові кошти у сумі 200 гривень.

Під час досудового розслідування встановлено, що у наданих на дослідження порошкоподібних речовинах виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,189 г.

Амфетамін, згідно зі Списком №2 «психотропні речовини, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ «Переліку наркотичний засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел, спрямований на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці незаконно придбав 30 патронів калібру 5,45х39 мм та 37 патронів калібру 7,62х39 мм, які в подальшому залишив за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим незаконно придбав та розпочав зберігати бойові припаси.

У подальшому, 14.03.2024 за ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під часі якого виявлено та вилучено: 30 патронів калібру 5,45х39 мм та 37 патронів калібру 7,62х39 мм, які ОСОБА_4 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Органом досудового розслідування встановлено, що надані на дослідження 67 патронів виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби та належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї з яких: 30 патронів групи № 1, є бойовими проміжними патронами калібру 5,45?39, які споряджені кулями типу «ПС» (із сталевим осердям); 37 патронів групи № 2, є бойовими/проміжними патронами калібру 7,62?39, які споряджені кулями типу «ПС» (із сталевим осердям).

3.2. Отже, орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 185 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

3.3. У підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

- протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 15.09.2023, 20.10.2023, 22.11.2023

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20.10.2023

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.10.2023

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.11.2023

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.11.2023

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 22.11.2023.

3.4. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слід урахувати, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, між тим обґрунтованість підозри містить два аспекти. Перший стосується питання вчинення кримінального правопорушення, а другий - доведення обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення. При цьому, доведення обставин, викладених в повідомленні про підозру, здійснюється наявними в матеріалах провадження доказами, які мають відповідати вимогам статей 84, 94 КПК України.

3.5. Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що надані докази, на даній стадії досудового розслідування, є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованих злочинах, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 , ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту та у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї і боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

При цьому, суд не погоджується із захисником, що надані на підтвердження обґрунтованості підозри докази є недопустимими, оскільки посилання стосується необхідності надання оцінки в сукупності зі всіма зібраними на даний час матеріалам, а не окремо кожному доказу, і наразі суду не доведено наявності таких порушень, які би свідчили про очевидну недопустимість наданих доказів.

3.6 Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

3.7. Як видно з клопотання, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, захисника, беручи до уваги особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даній стадії досудового розслідування наявні ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/ або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення (пункти 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Бо, як свідчать надані матеріали кримінального провадження, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування/ суду, оскільки наразі триває воєнний стан, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливти на свідків у даному кримінальному провадженні є те, що йому відомі дані цих осіб (останньому та його захиснику вручались копії матеріалів провадження, у тому числі і протоколи допитів свідків у провадженні, у яких зазначені всі дійсні анкетні дані останніх та дійсні місця проживання, тому він достовірно усвідомлює, що даним свідкам відомі фактичні обставини вчинених ним кримінальних правопорушень та їхні покази є одним з основних джерел доказування.

Разом з цим, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор фактично посилається на тяжкість покарання. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, оскільки в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними.

Також слід зазначити, що орган досудового розслідування як і прокурор не мають права посилатися на практику Європейського суду з прав людини з метою застосування запобіжного заходу (обґрунтування підстав тримання під вартою та існування ризиків), про що вказано в постанові Верховного суду від 07.08.2019 № 607/14707/17, оскільки вона буде використана не на користь підозрюваного, а отже може становити ризики для справедливості кримінального провадження.

3.8. Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи клопотання слідчого, ураховує також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинах, оскільки санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років із конфіскацією майна, вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. ОСОБА_4 офіційно не працює.

3.9. Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачених пунктами 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як - тримання під вартою (пункти 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 лише такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою є, наразі, необхідним для запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, як встановлено і неможливість застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу. А отже, у відношенні ОСОБА_4 підлягає застосуванню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

3.10. Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину, а також майновим станом.

За таких обставин, враховуючи майновий стан підозрюваного та встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн 00 коп., яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, застава у розмірі 33 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

3.11. Отже, клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 10.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 307 КК України, підлягає задоволенню.

3.12 При цьому, судом також перевірено, що підозрюваному ОСОБА_4 було відповідно до вимог статей 276-278 КПК України повідомлено про підозру, що свідчить про відсутність порушень прав ОСОБА_12 . Судом також перевірено, що підозрюваного ОСОБА_4 затримали в порядку статей 206-209 КПК України, а під час розгляду клопотання не було встановлено порушень прав підозрюваного, чи можливих застосувань незаконних засобів чи впливу при затриманні, або в процесі доставки до слідчого судді.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 206, 308, 309, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 10.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, починаючи з дня затримання - 15.03.2024.

Установити ОСОБА_4 заставу в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (одержувач - ТУ ДСА України в м. Києві, ЄДРПОУ - 26268059, банк одержувача - Держказначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, рахунок UA1012089, призначення платежу: застава № ухвали суду, П.І.Б. платника застави. ЄДРПОУ суду - 02896785).

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження, а також покласти наступні обов`язки строком на 60 днів:

- не виїжджати за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, у залежності від стадії кримінального провадження, про необхідність зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Останнім днем строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою є 13 травня 2024 року. Між тим, строк дії ухвали не може перевищувати меж строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, у випадку його не продовження, або не зверненням із обвинувальним актом до суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1