Справа № 458/358/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2024 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження

сторона обвинувачення:

сторона яка подала клопотання прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ,

сторона захисту:

підозрювана особа неповнолітній ОСОБА_4 ,

законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 батько ОСОБА_5 ,

захисник неповнолітнього підозрюваного адвокат ОСОБА_6 ,

психолог ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Турка Львівської області клопотання прокурора Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2024 року № 0000058 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за підозрою неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нижнє Висоцьке Турківського району Львівської області, який зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, студента денної форми навчання 3-го курсу Боринського професійного ліцею народних промислів і ремесел, раніше не судимого, запобіжний захід передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд батьків, а саме батька ОСОБА_5 , яка проживає за вищевказаною адресою, терміном на 2 (два) місяці, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий опис провадження і суть питання, що вирішується ухвалою.

Згідно вимог ст.ст.127,129 Конституції України правосуддя здійснюють професійні судді і судочинство провадиться суддею одноособово.

Згідно ч.1 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється професійним суддею одноособово. Суддя для розгляду конкретного кримінального провадження визначається у порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

У відповідності до вимог ч.3 ст.35 КПК України визначено суддю для розгляду кримінального провадження, оскільки відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 29.05.2024 року справу було передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Клопотання розглядається за ініціативою прокурора.

Обґрунтовуючи подане клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що СВ ВП №2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000058 від 06 квітня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за підозрою неповнолітнього ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 квітня 2024 року, приблизно о 23 год. 10 хв., неповнолітній водій ОСОБА_8 , не отримавши водійських прав жодної категорії, керуючи мотоциклом марки "LONCIN LX300" червоно-чорного кольору без реєстраційних номерних знаків, який не зареєстрований у встановленому законом порядку та рухаючись по автодорозі загального користування обласного значення О141903 сполученням «Бориня Мохнате», а саме проїжджаючи ділянку вказаної дороги в межах села Верхнє Висоцьке, по вул. Шевченка поблизу будинку № 95 Самбірського району Львівської області, будучи зобов`язаним у відповідності до вимог Правил дорожнього руху України (надалі Правил), затверджених постановою Кабінету міністрів України» № 1306 від 10.10.2001 (з подальшими змінами та доповненнями) знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, враховувати під час вибору швидкості сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п. 1.10 в частині визначення термінів «безпечна швидкість» - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, «недостатня видимість» - видимість дороги в напрямку руху менше 300 м. у сутінках, в умовах туману, дощу снігопаду, тощо; Розділу 2 п. 2.1 підпункт «а» (водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії), п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: … підпункт «б» - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), підпункт «д» - не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); Розділу 12 п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), п. 12.4 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км./год.), Розділу 19 п. 19.3 (у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення зупинитися, не змінюючи смугу руху і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення) Правил, які виразилися в тому, що неповнолітній ОСОБА_8 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, не отримавши водійських прав на керування транспортним засобом жодної категорії, під час перевезення неповнолітньої пасажирки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, грубо порушуючи правила дорожнього руху та рухаючись в межах населеного пункту села Верхнє Висоцьке Самбірського району Львівської області, перевищуючи дозволену швидкість руху в межах населеного пункту, маючи технічну можливість продовжувати рух транспортним засобом в межах правої смуги в напрямку його руху, на ділянці автодороги, на якій знаходиться затяжний лівосторонній поворот в напрямку його руху, під час проїзду повороту не зменшив швидкість руху, керованого ним транспортного засобу та в умовах засліплення його світлом фар невстановленого зустрічного автомобіля, порушуючи вимоги п. 19.3 Правил, не зупинився не змінюючи смуги руху та допустив виїзд керованого ним мотоцикла на праве узбіччя дороги та в подальшому заїхав у правосторонній водостічний рівчак, що розташований нижче від рівня автодороги, внаслідок чого його пасажирка ОСОБА_9 впала із мотоцикла та отримала тілесні ушкодження.

Порушення водієм транспортного засобу ОСОБА_8 вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням її наслідків.

Внаслідок грубого порушення водієм транспортного засобу ОСОБА_8 Правил дорожнього руху України, його неповнолітня пасажирка ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої ключиці, множинних саден, черепно-мозкової травми у вигляді рани в скронево-тім`яній ділянці голови зліва, струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

24.05.2024 неповнолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю села Нижнє Висоцьке Турківського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому, студентові денної форми навчання 3-го курсу Боринського професійного ліцею народних промислів і ремесел, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на даний час, підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою до нього та фототаблицею, відповідно до яких зафіксовано слідову інформацію про обставини дорожньо-транспортної події та вчиненого кримінального правопорушення, місце ДТП; висновками судово-медичної та інженерно транспортної експертизи.

З огляду на викладене ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, сторона обвинувачення вважає, що відносно ОСОБА_8 необхідно обрати запобіжний захід передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд батьків.

Зазначає, що тим самим встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено КПК України.

Позиції сторін кримінального провадження.

При розгляді клопотання суд вжив заходи до повідомлення сторін кримінального провадження, а також осіб, які зазначені в ухвалі в дозволений і в передбачений законом порядок шляхом скерування судового виклику.

В судовому засіданні сторона обвинувачення прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_10 підтримав клопотання, просив таке клопотання задовольнити.

В судовому засіданні сторона захисту, підозрюваний ОСОБА_8 не заперечив проти вирішення даного клопотання, підтримав позицію свого адвоката.

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 батько ОСОБА_5 погодився з поданим клопотанням, не заперечив проти такого передання неповнолітнього підозрюваного під його нагляд, де він зможе належним чином вживати заходів до здійснення нагляду за неповнолітнім сином, оскільки не завжди до вчинення правопорушення сином здійснював за ним нагляд.

В судовому засіданні захисник неповнолітнього підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що прокурором не доведено в судовому засіданні достатність підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, просив застосувати інший, більш м`який запобіжний захід.

В судовому засіданні присутній психолог ОСОБА_11 пояснила, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює правопорушення,яке ним вчинено, вид запобіжного заходу, який вирішується обрати відносно нього, покази дає свідомо, без будь-якого примусу.

Дослідивши матеріали клопотання у їх сукупності та взаємозв`язку, перевіривши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників процесу стосовно клопотання про обрання на 2 місяці запобіжного заходу у вигляді передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд батьків, а саме батька, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про виходячи з наступних підстав.

В ході досудового розслідування ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 286 КК України.

Вина ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними по кримінальному й провадженні доказами.

Встановлено, що ОСОБА_5 , є батьком неповнолітнього підозрюваного, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 від 23.08.2006 р.

Згідно з довідкою про склад сім`ї від 08.04.2024 року за №460 встановлено, що неповнолітній ОСОБА_8 , 2006 року народження проживає у АДРЕСА_2 разом із батьком ОСОБА_5 та сімє`ю у складі 6 дітей і матері, згідно із актом обстеження матеріально побутових умов господарства від 08.04.2024 року за №459 встановлено, що неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у важких матеріально - побутових умовах, багатодітній сім`ї.

Також, наявна згода батька - ОСОБА_5 , та неповнолітнього підозрюваного щодо передання останнього під нагляд батькові ОСОБА_5 і такий зможе забезпечити прибуття неповнолітнього підозрюваного до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також зможе забезпечити належну поведінку неповнолітнього підозрюваного.

Батько був повідомлений про характер підозри неповнолітнього і попереджений про відповідальність у разі порушення взятого на себе зобов`язання.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, суд приходить до переконання в наявності передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підстав для застосування підозрюваному запобіжного заходу передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд батьків, зокрема з метою запобігання:

-. ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду.

Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до 3 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі. Крім цього, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин може перетнути, в тому числі й незаконно, державний кордон України, що унеможливить прийняття законного рішення у розумні строки;

-ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілу, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу кінцевого рішення відносно підозрюваного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Ст.17 Закону України «При виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права».

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 року у справі «Лабіта проти Італії». Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" N 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Статтею 178 КПК України передбачено обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст..177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного; 7) майновий стан підозрюваного; 8) наявність судимостей у підозрюваного; 9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

Вважаю, що слідчим у клопотанні, доданих документах, а також в судовому засіданні слідчим і прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, показаннями свідків і потерпілих, показаннями самого підозрюваного, наданими в суді.

На думку суду, сторона обвинувачення надала переконливі докази про існування так званого «першого ризику», про який вказано в клопотанні (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) - наявність достатніх підстав вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_8 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки не має через свій молодий вік соціальних зав`язків підозрюваний не має.

Стосовно згаданого ризику суд керується практикою ЄСПЛ, де у справах «Лабіта проти Італії» та «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Під час розгляду клопотання було встановлено, що ОСОБА_8 своєї сім`ї не має, що підтверджується виданою довідкою органу місцевого самоврядування, яка долучена до клопотання.

Судом при вирішенні даного клопотання враховано процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки останній, даючи покази в судовому засіданні, своїми діями і поведінкою продемонстрував та вказав на добросовісну поведінку як підозрюваного, який не чинить перешкод досудовому розслідуванню, а напаки, сприяє розслідуванню, одночасно маючи гарантоване право на відмову від дачі показів стосовно себе чи членів своєї родини згідно вимог ст..63 Конституції України, визнав і не заперечив факту вчиненого правопорушення.

На думку суду, сторона обвинувачення надала переконливі докази про існування так званого «другого ризику», про який вказано в клопотанні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України) - є наявність достатніх підстав вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_8 буде незаконно впливати на свідків, оскільки йому відомі місця їх проживання.

Сторона обвинувачення надала суду докази для оцінки в сукупності всіх обставини в тому числі даних про особу підозрюваного, які також мають важливе значення, оскільки характеризують особу. До клопотання додано відомості стосовно наявності судимостей у підозрюваного. До клопотання додано громадську характеритику на підозрюваного, оскільки такі відомості впливають на наявність чи відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного. В клопотанні наявні відомості стосовно стану здоров`я підозрюваного, який перебуває на обліку у лікаря-психіарта.

Відповідно до ч. 4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Беручи до уваги вищезазначене, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у виді передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд батьків, а саме батька ОСОБА_5 .

З огляду на вищевказане, керуючись вимогами статей ст.ст.32,131,132,176-178,182-184,193-194,196-197,369,372,395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2024 року № 0000058 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за підозрою неповнолітнього ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд батьків, а саме батька ОСОБА_5 , терміном на 2 (два) місяці задовольнити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нижнє Висоцьке Турківського району Львівської області, який зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд батьків, а саме батька - ОСОБА_5 , терміном на 2 (два) місяці, до 28.07.2024 року, але не більше ніж строк досудового розслідування.

Строк дії ухвали судді про обрання запобіжного заходу у вигляді передання неповнолітнього підозрюваного під нагляд батьків, а саме батька - ОСОБА_5 на строк до 2 (двох) місяців та починається з моменту застосування, тобто з дня постановлення ухвали та до 28.07.2024 року.

Покласти на батька неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_5 , строком на два місяці, такі обов`язки:

1) забезпечити прибуття неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 на виклики слідчого, прокурора та суду в залежності від стадії кримінального провадження та їх першу вимогу, та його належну поведінку.

Попередити батька неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_5 , що у разі порушення взятого на себе зобов`язання, на нього може бути накладене грошове стягнення від двох до п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити законному представнику неповнолітнього підозрюваного батьку ОСОБА_8 ОСОБА_5 , що він може відмовитись від подальшого виконання зобов`язань про нагляд за неповнолітнім сином, заздалегідь про це повідомивши.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурорів Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області, які входить в склад призначеної групи прокурорів.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити в електронному вигляді на електронну адресу Самбірської окружної прокуратури Львівської області, та всім учасникам судового провадження для відома, виконання та організації виконання.

Копію даної ухвали скерувати на електронну адресу Самбірської окружної прокуратури Львівської області для відома.

Інформацію щодо справи, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет веб-адреса сторінки: ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Порядок оскарження ухвали визначено ст.ст.309,392,395 КПК Украни.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її проголошення

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 29.05.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1