Справа № 761/3721/24
Провадження № 1-кс/761/2997/2024
У Х В А Л А

Іменем України

12 квітня 2024 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , від 15.02.2024 року, про відмову у визнанні потерпілим, в межах кримінального провадження № 0000005 від 03.01.2023,

в с т а н о в и в:

Слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва здійснюється судовий розгляд скарги ОСОБА_3 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , від 15.02.2024 року, про відмову у визнанні потерпілим, в межах кримінального провадження №0000005 від 03.01.2023.

У судове засідання ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, однак у прохальній частині скарги просить слідчого суддю здійснювати розгляд скарги у його відсутність.

Старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився. Разом з тим, у відповідності до ст. 306 КПК України неявка слідчого, рішення якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000005 від 03.01.2023 року.

Так, ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000005 від 03.01.2023 року.

У відповідь на клопотання ОСОБА_3 , надійшла постанова старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 15 лютого 2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Так, відмовляючи ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000005 від 03.01.2023 року, слідчий виходив з того, що досудовим розслідуванням не встановлено достатніх даних про спричинення ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди, передбаченої ст. 55 КПК України, діями працівників правоохоронних органів.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, оскаржувана постанова слідчого є необґрунтованою, не узгоджується з положеннями кримінального процесуального закону України, які регулюють правовий статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначають, з якого часу особа набуває права й обов`язки потерпілого, а також не містить жодного посилання на конкретні обставини, що послугували достатньою підставою для висновку про недоведеність факту заподіяння ОСОБА_3 якої-небудь шкоди, передбаченої ст. 55 КПК України, кримінальним правопорушенням, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000005 від 03.01.2023 року.

Аналогічна позиція викладена й у рішеннях Європейського суду з прав людини, винесених у справах «Шевченко проти України» (заява № 32478/02) та «Трубніков проти Росії» (скарга № 49790/99), практика якого згідно зі ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, зокрема виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці відповідно до національного законодавства та є неприйнятним, оскільки таким чином він позбавляється можливості приймати участь у ході розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити скаргу ОСОБА_3 , скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 15 лютого 2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000005 від 03.01.2023 року, та зобов`язати старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , чи іншого слідчого, який входить до складу слідчої групи, повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та винести за наслідками її розгляду вмотивовану постанову з урахуванням положень частини 1 та 2 статті 55 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40, 55, 110, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , від 15.02.2024 року, про відмову у визнанні потерпілим, в межах кримінального провадження № 0000005 від 03.01.2023 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 15 лютого 2024 року про відмову ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000005 від 03.01.2023.

Зобов`язати старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , чи іншого слідчого, який входить до складу слідчої групи, повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000005 від 03.01.2023 та винести за наслідками його розгляду вмотивовану постанову з урахуванням положень частини 1 та 2 статті 55 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_5