Справа № 203/2591/24
Провадження № 1-в/0203/112/2024
У Х В А Л А

04.07.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро подання відділу №4 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки міста Пологи Запорізької області, неодруженої, із неповною середньою освітою, не працюючої, без реєстрації, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , засудженої вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17.10.2019 р. за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане подання з ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Згідно вказаного подання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджена вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17.10.2019 року за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

У зв`язку із тим, що засуджена порушила умови відбування покарані виді громадських робіт, відділом № 4 було направлено подання Маріупольського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про передачу матеріалів відносно ОСОБА_4 для вирішення питання про притягнення її до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

В подальшому Маріупольського РУП було отримано повідомлення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Відбутого строку покарання немає. До відбуття 240 годин.

У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану у період з 24.02.2022 року та з урахуванням поточної обстановки, що склалася в регіоні, а саме тимчасовою окупацією м. Маріуполя Донецької області російською федерацією, особові справи засуджених не були евакуйовані. На теперішній час телефонний зв`язок із суб`єктом пробації відсутній (на території проживання засудженого на даний час окупаційною владою змінено оператора мобільного зв`язку).

З 24.02.2022 року засуджена до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання не притягувалась, обвинувальний вирок відносно останньої за ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 389 КК України не виносився. ОСОБА_4 будучи засудженою до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, до кримінальної відповідальності за вчинення нового кримінального правопорушення за час перебування на обліку не притягувалась.

Тому орган пробації посилаючись на ст. 537, ч. 2 п. 1 ст. 539 КПК України, ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.12.2015 р. № 5-324кс15, просили звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відповідно до закону

Засуджена ОСОБА_4 в судове засідання з`явився.

Прокурор в суді зазначив що подання підлягає задоволенню.

Представник філії ДУ «Центр пробації» в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд вказаного подання за його відсутності, подання підтримує та просить його задовольнити.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судом здійснювати правосуддя під час воєнного стану, затвердженою розпорядженням Верховного суду України від 06.03.2022 р. № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Іллічівський районний суд м. Маріуполя)» змінено територіальну підсудність судових справ Іллічівського районного суду м. Маріуполя на Кіровський районний суд м.Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, поновлюються. Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Відповідно, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 р.) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання. Наявність лише факту невиконання засудженою громадських робіт сам по собі не свідчать про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особу буде визнано винною в ухиленні від відбування покарання. В матеріалах відсутні відомості, які б доводили належним чином про ухилення засудженої ОСОБА_4 від відбування покарання, зокрема про притягнення її до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України або про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності. Отже немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався. Оскільки на даний час відсутні дані про ухилення засудженої від відбування покарання та про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання. Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину.

ОСОБА_4 засуджена до покарання у виді 240 годин громадських робіт, що є покаранням менш суворим, ніж обмеження волі, та з дня набрання чинності обвинувальним вироком минуло більше двох років.

Таким чином, враховуючи те, що строк виконання вироку сплив, до суду не надано відповідних судових рішень про направлення засудженої для відбування призначеного покарання або про її судимість, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення подання та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вказаним вироком суду.

Керуючись ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, п. 9 ч. 1 ст. 537, п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Подання відділу №4 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17.10.2019 року за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, - звільнити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1