СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3522/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000149 від 16.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, про накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому слідчий за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучено у ході проведення обшуку 17.05.2024.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим слідчого управління ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 16.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом вимагання та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-яких дій з використанням наданого йому службового становища.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи особою, яка займає відповідальне становище, зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання прохав та одержав від ОСОБА_6 , який діє на підставі довіреності від ОСОБА_7 , неправомірну вигоду в сумі 250 000 грн.

17.05.2024 виникла необхідність у проведенні обшуку в службовому кабінеті старшого інженера служби експлуатації систем газопостачання управління експлуатація AT «Київоблгаз» ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, яке 17.05.2024 постановою слідчого СУ ГУНП в Київській області визнано речовими доказами.

З метою забезпечення досудового розслідування кримінального провадження, встановлення та з`ясування причетності інших осіб до вчинення кримінального правопорушення, на даний час виникла необхідність у арешті майна, яке вилучено в ході проведення обшуку в службовому кабінеті старшого інженера служби експлуатації систем газопостачання управління експлуатація AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення та які підлягають перевірці у ході досудового розслідування.

В судовому засіданні слідча клопотання підтримала та просила його задовольнити, з підстав, викладених у ньому.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання слідчого заперечував. Свою позицію обґрунтував тим, що клопотання подано із порушенням правил територіальної підсудності, про що свідчить і те, що слідчі дії проводяться в АДРЕСА_2 , строки подачі клопотання пропущені. Слідчим не долучено ухвалу слідчого судді про легалізацію обшуку, отже не виконано вимоги ухвал слідчих суддів, яким клопотання поверталось слідчому для усунення недоліків. Крім того, частина майна, про яке йдеться у клопотанні, належить третім особам, отже із таким клопотанням має право звернутись виключно прокурор. Просить відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту в частині, що стосується майна підозрюваного: 59700 грн., 302 долари США, 20 Євро, банківські картки та мобільний телефон.

Заслухавши доводи слідчого та адвоката, дослідивши клопотання та долучені до нбого матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як убачається із клопотання, обшук під час якого було вилучено майно, проведений на підставі ч.3 ст.233 КПК України, як невідкладний. Проте до клопотання не додано доказів, того, що слідчий в порядку ч.3 ст.233 КПК України за погодженням із прокурором невідкладно після здійснення слідчої дії звернувся до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку і таке клопотання було задоволено, зокрема не долучено копії відповідної ухвали слідчого судді. Такі обставини, серед інших, стали підставою для повернення клопотання для усунення недоліків. Проте, ухвала слідчого судді Святошинського районного суду м.Києа від 21.05.2024, слідчим не виконана. Слідча в судовому засіданні хоча і послалась на існування такої ухвали, однак ні до початку, ні під час розгляду клопотання до видалення суду до нарадчої кімнати, її так і не надала.

Крім того, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, з метою забезпечення збереження цього майна як речового доказу у кримінальному провадженні, слідча не надала достатніх на цьому етапі досудового розслідування доказів на підтвердження існування правових підстав для арешту вказаного майна саме з цією метою. Так, хоча слідчим долучено постанову про визнання речовим доказом від 17.05.2024, однак з огляду на вказану постанову органу досудового розслідування таке визнання цього майна речовим доказом носить формальний характер, оскільки не надано будь-яких доказів, що вказані речі, зокрема і грошові кошти, за виключенням 250000 грн., були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні слідча також підтвердила, що частина вилученого майна, про арешт якого вона клопоче, дійсно належить третім особам.

Щодо посилань сторони захисту на пропущення строків звернення із клопотанням про арешт майна, то слідчим суддею встановлено, що таке клопотання подане до суду 18.05.2024, тобто у межах строків, передбачених КПК. Повернення клопотання для усунення недоліків не свідчить про пропущення таких строків. При цьому, враховуючи, що клопотання двічі поверталось слідчому для усунення недоліків, такі недоліки усунуто не було, а втретє подано до суду, слідчий суддя не вбачає підстав для його повернення з аналогічних підстав.

Отже, правових підстав для накладення арешту на вилучене на майно, яке виявлено та вилучено 17.05.2024 під час проведення обшуку в службовому кабінеті старшого інженера служби експлуатації систем газопостачання управління експлуатація AT « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти, а саме: 25 купюри номіналом 1000 гривень, 73 купюри номіналом 500 гривень, 4 купюри номіналом 200 гривень, З купюри номіналом 100 доларів СІЛА, одна купюра номіналом 2 долара США, одна купюра номіналом 20 Євро; мобільний телефон «Iphone 15 Pro Мах», imeil: НОМЕР_1 Imei2: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператору «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 ; банківські картки з номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ; копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.10.2020; копія договору купівлі-продажу земельної ділянки 05.09.2022, слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що слідчим не надано жодного доказу чи обґрунтування наявності ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі вказаного у клопотанні майна, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 64-2, 98, 131, 170-173, 369 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Київській області у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000149 від 16.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, про накладення арешту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1