Кримінальне провадження № 703/2799/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області кримінальне провадження №0000275, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2024 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Березняки Смілянського району Черкаської області, з неповною вищою освітою, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такого, що має цивільну дружину, проте у зареєстрованому шлюбі не пербууває, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, з угодою про визнання винуватості від 30 травня 2024 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , порушуючи вимоги ст.28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також порушуючи вимоги Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», перебуваючи з 20 вересня 2023 року по теперішній час на превентивних обліках Національної поліції (в базі інтегрованої інформаційно-пошукової системи ОВС України) за категорією «Кривдник», неодноразово протягом другої половини 2023 року та першої половини 2024 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , безпричинно, умисно, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою спільно проживав та перебував у сімейних відносинах. Тобто ОСОБА_4 неодноразово, на ґрунті ревнощів, вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_8 дії, виражені у формі фізичного та психологічного насильства, які виражалися у вчиненні сварок та конфліктів, штовханні, побиття, висловлюванні нецензурною лайкою, погрозами фізичної розправи. Тим самим він спричини ОСОБА_8 негативних змін в структурі її особистості, з переживанням острахів за своє життя, здоров`я, майбутнє та порушень в емоційній сфері з виникненням почуття безпорадності, незахищеності, вразливості, з порушенням звичної діяльності особистості та психологічних страждань (на моральному рівні).

Зокрема, 19 вересня 2023 року близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_8 домашнє насильство, тобто вчинив умисні дії психологічного характеру, висловлюючись в її бік нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю, внаслідок чого 19 вересня 2023 року відносно нього працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 жовтня 2023 року у справі №703/4705/23 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Окрім того, 12 грудня 2023 року близько 08 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_8 , вчинив по відношенню до останньої домашнє насильство, а саме вчинив сварку, під час якої штовхав, висловлювався нецензурною лайкою, застосував фізичне насильство, що не завдало їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого 15 грудня 2023 року відносно нього працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 січня 2024 року у справі №703/6341/23 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Окрім того, 01 грудня 2023 року близько 08 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_8 домашнє насильство, тобто дії умисного характеру, що виражалися у штовханні, душінні за шию, хапання за обличчя, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2024 року у справі №703/5948/23 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Однак, ОСОБА_4 , не зупиняючись на вчиненому, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності, правильних висновків для себе не зробив та знову, 06 березня 2024 року близько 08 години 30 хвилин, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , дочекавшись колишню співмешканку ОСОБА_8 , вчинив з нею сварку, під час якої хапав її за руки, висловлювався у її адресу образливими нецензурними висловлюваннями та погрожував фізичною розправою, викликавши у неї побоювання за своє здоров`я, спричинивши їй пригнічений тривожний стан, негативні переживання та емоції, невпевненість у собі, нездатність захистити себе, що завдало шкоди її психічному здоров`ю.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №231 від 26 квітня 2024 року у ОСОБА_8 виявлено ознаки нерізко-виражених психічних розладів невротичного рівня у вигляді розладів адаптації, з нерізко-вираженою тривожно-депресивною симптоматикою. Час виникнення вказаних психічних розладів, фабула переживань, клінічне наповнення, залежність глибини патологічних переживань від особливостей взаємодії із ОСОБА_4 дозволяють стверджувати, що їх виникнення знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з подіями правопорушення. У ОСОБА_8 наявний психотравмувальний характер, про що свідчить наявність негативних змін в структурі її особистості, з переживанням острахів за своє майбутнє та порушень в емоційній сфері з виникненням почуття приниженості, незахищеності, вразливості, з порушенням звичної діяльності та зниження якості життя. Внаслідок вчинених відносно неї протиправних дій, вона зазнала психологічних страждань (на моральному рівні).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані судом за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

30 травня 2024 року прокурор Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000275 від 18 березня 2024 року, та обвинувачений ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , у даному кримінальному провадженні, на підставі ст.468, 469, 470, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості, на укладення якої прокурору попередньо надана 30 травня 2024 року письмова згода потерпілою ОСОБА_8 .

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ст.126-1 КК України, обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні в обсязі підозри.

Крім того, сторони угоди: погодили покарання, яке має бути призначене обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме - позбавлення волі на строк 1 рік зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України; наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України; наслідки невиконання угоди, які визначені у ст.476 КПК України, щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримала, просила її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за фактичними обставинами, вказаними у обвинувальному акті, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому покарання, визначене вказаною угодою.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

Потерпіла ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явилась, звернулась із письмовим клопотанням, у якому просила проводити судовий розгляд без її участі та не запаречувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, на яку вона попередньо надала свою письмову згоду.

Суд переконався, що укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, на що потерпілою надано добровільну згоду, є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна.

Відповідно до вимог ч.4 ст.474 КПК України, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, а також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Враховуючи вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ч.3 ст.75 КК України визначаються виключно судом.

Враховуючи те, що сторони угоди узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням, суд, будучи зобов`язаним прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди, визначає тривалість іспитового строку на власний розсуд.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час його судового розгляду, не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.374, 474, 475 КПК України, ст.65, ст.126-1 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000275 від 18 березня 2024 року угоду про визнання винуватості, укладену 30 травня 2024 року між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , згода на укладення якої надана прокурору потерпілою ОСОБА_9 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений потерпілим, обвинуваченою, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий: ОСОБА_1