ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3245/24 Номер провадження 11-кп/814/1511/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000052 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2024 року,

встановила:

Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Полтави, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , судимого,

обвинуваченому за ч.1 ст. 121 КК України,

продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 01.06.2024 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 06.01.2024 під час вживання спиртних напоїв, з підстав раптового почуття неприязні взяв ножі в обидві руки, завдав один удар ножем в грудну клітину потерпілого ОСОБА_7 , проте не досяг бажаного результату, так як потерпілий встиг схопити рукою лезо ножа. Після цього іншою рукою з ножем завдав удару в ділянку живота. Вказаними діями спричинив потерпілому умисні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалене рішення наявністю на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що не зменшилися та продовжують існувати на момент розгляду.

На ухвалу суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний час, або з носінням електронного пристрою та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Свою апеляційну скаргу мотивував тим, що вказані прокурором ризики не доведені. Прокурором в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити його належну поведінку.

Вважає, що його вину у вчиненні кримінального правопорушення не доведено.

Судом не враховано наявність місця проживання, роботи, на утриманні малолітньої дитини та матері похилого віку, що вказує на міцні соціальні зв`язки.

Також зазначив, що суд не визначив йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Оскільки учасники провадження не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, тому розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, відповідно до положень ч.4 ст.422-1 КПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження №0000052 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст. 121 КК України. В судовому засіданні 03 квітня 2024 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01 червня 2024 року включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України та практики Європейського суду з прав людини.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення судом перевірялася під час обрання та продовження запобіжного заходу. 28.03.2024 було складено обвинувальний акт, який направлений до суду та справа розглядається судом першої інстанції. Тому, кваліфікація дій та всі доводи щодо наявності або відсутності вини обвинуваченого, чи його причетність до злочину мають вирішуватися судом під час судового провадження. На даному етапі судового розгляду суди позбавлені можливості вирішувати ці питання до розгляду справи по суті.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційній скарзі не оспорюються, так як апелянт просить змінити запобіжний захід.

Слідчий суддя, всупереч доводам обвинуваченого, належним чином мотивував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_6 , а саме тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, те, що вказаний злочин направлений проти життя та здоров`я іншої людини, із застосуванням ножів, завдання значної шкоди здоров`ю потерпілого, даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, який неодноразово судимий, зокрема і за вчинення злочинів проти життя і здоров`я іншої людини, те, що судовий розгляд у даному провадженні лише розпочато, суд дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд правильно врахував те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Також, суд належним чином врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, які вказують на високу суспільну небезпечність обвинуваченого. При цьому при вирішенні питання про запобіжний захід слід звертати увагу на можливе покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених прокурором у клопотанні.

Позитивна характеристика, наявність сім`ї та постійного місця проживання є недостатніми обставинами для того, щоб дійти висновку про відсутність ризиків.

З огляду на вказане, враховуючи, що є достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є такими, що не знайшли свого підтвердження.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2024 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4