Справа № 308/7669/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000002 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2023, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного бухгалтера начальника відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності Карпатського біосферного заповідника,

за підозрою у вчиненні вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000002 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2023, відносно ОСОБА_4 .

В рамках даного клопотання слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22:00 год. до 06:00 год. до підозрюваної ОСОБА_4

Клопотанння мотивоване тим, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 18.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в період із 02.11.2022 по 20.02.2023, начальником відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності Карпатського біосферного заповідника ОСОБА_4 та директором Карпатського біосферного заповідника ОСОБА_8 , подано до Рахівської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Закарпатській області податкові декларації з плати за землю, за 2022, та І квартал 2023 років, у яких у порушення вимог пунктів 289.1, 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України не застосовано коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки для земель несільськогосподарського призначення, із значенням 110 відсотків за 2022 рік та 115 відсотків за 2023 рік, внаслідок чого охоронюваним державним інтересам спричинено шкоду, що виразилась у ненадходженні до місцевого бюджету грошових зобов`язань, за період 2022, та І кварталу 2023 років, на загальну суму 6 255 105,95 грн., а саме за 2022 рік, на суму 4 155 584,13 грн. та за І квартал 2023 року, на суму 2099521,82 грн.

Таким чином, начальник відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності Карпатського біосферного заповідника ОСОБА_4 будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, перебуваючи при виконанні своїх службових обов`язків, в період із 02.11.2022 по 20.02.2023, будучи на робочому місці, за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи свої службові обов`язки та повноваження у частині несення персональної відповідальності за правильність та достовірність бухгалтерського та оперативного обліку, у тому числі річної фінансового звітності (п. 11.2 Положення), маючи об`єктивну можливість виконувати їх відповідно до законодавства, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із директором Карпатського біосферного заповідника ОСОБА_8 , з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи (Карпатського біосферного заповідника), використовуючи владу та службове становище, всупереч інтересам служби та у порушення вимог пп.16.1.3., пп. 16.1.4. п.16.1. ст. 16, п. 36.1, п. 36.2, п. 36.3, п. 36.5 ст. 36, п.38.1 статті 38, п.49.2. та п.49.21 ст.49, п.54.1. ст.54, п.п. 271.1.1, п. 271.1 ст. 271, п. 274.1. ст. 274, пунктів 289.1, 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України, достовірно знаючи та будучи обізнаним, що до земельних ділянок за кодом класифікації видів цільового призначення земель 04.01 (землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, цільове призначення - для збереження та використання біосферних заповідників) у 2022 та 2023 році необхідно застосовувати коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель із значенням 110 та 115 % відповідно, підписав та подав до Рахівської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Закарпатській області податкові декларації з плати за землю, за 2022, та І квартал 2023 років, у яких відображено відомості про не застосування коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель, із значенням 110 відсотків за 2022 рік та 115 відсотків за 2023 рік, внаслідок чого охоронюваним державним інтересам спричинено шкоду, що виразилась у ненадходженні до місцевого бюджету грошових зобов`язань, за період 2022, та І кварталу 2023 років, на загальну суму 6 255 105,95 грн. (за 2022 рік, на суму 4 155 584,13 грн., за І квартал 2023 року, на суму 2099521,82 грн), що дало можливість не сплатити належний розмір земельного податку на цю ж суму.

За таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в умисному використанні службовою особою свого службового становища, вчинене всупереч інтересам служби, за попередньою змовою групою осіб, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст. ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України 29.04.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в умисному використанні службовою особою службового становища, вчинене всупереч інтересам служби, за попередньою змовою групою осіб, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: Актом документальної позапланової виїзної перевірки Карпатського біосферного Заповідника, висновком судової економічної експертизи, допитами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Слідчий стверджує, що у ході досудового слідства встановлено наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний

може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_4 передбачає можливість призначення покарання з позбавленням права обіймати певні посади, займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Окрім того посилається на те, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальну можливість покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України, так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

- незаконно впливати на учасників кримінального провадження, оскільки урахуванням відомих обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 зможе вступати у поза процесуальні відносини із учасниками кримінального провадження, в тому числі із службовими особами Карпатського біосферного заповідника, впливати на недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також експертів та спеціалістів які були та будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та судових експертиз.

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вважає, що ОСОБА_9 може використати свої зв`язки для незаконного впливу на свідків, спеціалістів, експертів, які брали участь у слідчих діях, чи іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Слідчий стверджує, що підставою застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення злочину, до особи може бути застосовано покарання у вид реального позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 дані про особу, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, вважають, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Захисником підозрюваної ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в якому вона просила відмовити у задоволенні даного клопотання. Вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є необґрунтованим, оскільки матеріали клопотання не містять доказів, що ОСОБА_4 умисно вчиняє дії з метою переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім того стверджує, що доводи клопотання про можливий вплив на свідків, експертів та спеціалістів не підтвердженні будь-якими доказами, оскільки від таких осіб не надходили скарги щодо вчинення підозрюваною таких дій, а отже ризик ґрунтується лише на при припущеннях.

Також вказує, що досудове розслідування проводиться тривалий час, проведені майже всі слідчі (розшукові) дії у даному кримінальному провадженні, допитані свідки, проведена економічна експертиза, тому ризик можливого перешкоджання підозрбваною органу досудового розслідування слідчим не обґрунтований.

Вказала, що підозрювана ОСОБА_4 має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, є пенсіонером, особою літнього віку, раніше не судима, за місцем роботи характеризується виключно позитивно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, просив таке задовольнити та обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання з підстав наведених у запереченні.

У судовому засіданні підозрювана підтримала висловлені позиції свого захисника. Вказала, що у Карпатському біосферному заповіднику працює тривалий час. Нарахування земельного податку без урахування індексації, яке їй інкримінується, здійснювалось на основі роз`яснень Держеокадастру. Відповідні листи- роз`яснення були надані слідчому. Заповідник є неприбутковою організацією. Кошти, які надійшли з державного бюджету на погашення недоїмки, що виникла внаслідок ненарахування індексації, були спрямовані на погашення попередньої заборгованості зі сплати земельного податку. Жодної неправомірної вигоди внаслідок цього заповідник не отримав. Вважає, що в цій ситуації діяла згідно вимог чинного законодавства та в інтересах заповідника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК.

Як установлено з матеріалів клопотання, Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000002 від 18.01.2023 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

29.04.2024 року в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, а саме в умисному використанні службовою особою службового становища, вчинене всупереч інтересам служби, за попередньою змовою групою осіб, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи, що спричинило тяжкі наслідки.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, та обґрунтованість підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, а саме: Актом документальної позапланової виїзної перевірки Карпатського біосферного Заповідника, висновком судової економічної експертизи, допитами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запропонований запобіжний захід (домашній арешт) пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що домашній арешт вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява №23755/07, параграф 104). Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Основними ризикам, на які посилається сторона обвинувачення у даному клопотанні, є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя вважає доведеними існування ризику, передбаченому п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ризик щодо можливості переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду має місце при обставинах, за яких підозрювана, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке їй загрожує у результаті визнання її винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення може переховуватись від слідства та суду.

Щодо ризів незаконного впливу на учасників кримінального провадження та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то слідчий суддя вважає такі необґрунтованими, оскільки досудове розслідування проводиться тривалий час, допитані свідки та проведена економічна експертиза.

При цьому оцінка наявності існування ризиків проводиться у контексті чинників, перелічених у ч. 1 ст. 178 КПК. Така позиція суду базується на основі практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, закон покладає обов`язок доказування щодо наявності ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам на прокурора.

Оцінюючи доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий суддя констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Виходячи з встановлених слідчим суддею обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, є пенсіонером, раніше не судима, слідчий суддя вважає, що в силу характеру конкретного діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1ст. 194 КПК України, зокрема, обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування та необхідність запобігання ризику, передбаченому п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України, але не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід відмовити.

Разом з тим, беручи до уваги наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1ст.177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Для досягнення мети запобіжного заходу слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 186, 193, 194,309, 392, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000002 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2023, відносно ОСОБА_4 відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 28 червня 2024 року включно, поклавши на підозрювану ОСОБА_4 у відповідності до ст. 194 КПК України такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому особа зареєстрована, проживає чи перебуває, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місце знаходження;

- не спілкуватись із свідками, експертами у вказаному кримінальному провадженні, службовими особами Карпатського біосферного заповідника.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 02 травня 2024 року о 16 год. 10 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1