У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2024 Справа №607/7119/24 Провадження №1-кс/607/1959/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , його представника - ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 30 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000513 від 28 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 367 КК України, скасувати постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 22 листопада 2023 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , як таку, що не відповідає нормам чинного законодавства, а саме статті 110 КПК України, кримінальне провадження № 0000513 від 28 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 367 КК України направити до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові для продовження досудового розслідування.

Скарга мотивована тим, що слідчий ОСОБА_5 прийняв рішення про закриття кримінального провадження без проведення належного розслідування всіх фактів, викладених у заяві про кримінальні правопорушення за частиною другою статті 367 КК України, повістки до ДБР він не отримував. Слідчий безпідставно не визнав його потерпілим, оскільки йому була заподіяна моральна шкода.

Від слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові надійшло заперечення на скаргу, просить відмовити в її задоволенні. Вважає, що вивченням матеріалів кримінального провадження №0001872 від 03.07.2018 встановлено, що здійснення досудового розслідування проводилось повно, всебічно та об`єктивно в межах чинного законодавства. Стверджу, що у своїй заяві ОСОБА_3 фактично скаржиться на неналежне здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001872 від 03.07.2018 слідчою СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 . Що стосується твердження заявника щодо неналежного здійснення слідчим досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, то статтею 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Зазначає, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Алгоритм дій, визначення порядку проведення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні, а також обсяг застосовуваних процесуальних та слідчих дій, передбачених процесуальним законом, для встановлення обставин конкретного кримінального правопорушення належить до дискреційних повноважень слідчого, який здійснює досудове розслідування конкретного кримінального провадження. Тактика здійснення досудового розслідування та обсяг застосовуваних повноважень слідчим завжди має елемент суб`єктивності, а тому пунктом 18 статті 3 КПК України закріплено право на здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні за слідчим суддею, що відповідно включає в себе право на оскарження дій, рішень, бездіяльності осіб, уповноважених на здійснення досудового розслідування. Наголошує, що заявником ОСОБА_3 не наведено жодних підтверджуючих відомостей про спричинення йому діями слідчої поліції ОСОБА_7 майнової, моральної або фізичної шкоди, вчинення цим слідчим будь-яких процесуальних порушень, а тому відсутні підстави для визнання за ним статусу потерпілого і відповідно вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у цьому кримінальному провадженні. Обов`язковою ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 367 КК України, є наявність істотної шкоди, яка перебуває у причинному зв`язку з діянням (бездіяльністю) та відповідає розміру шкоди, яка в сто : більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Зазначає, що виходячи зі змісту частини першої статті 55 КПК України, визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні є правом органу досудового розслідування, а не обов`язком. При цьому, на час прийняття такого рішення має бути наведена обставина, яка дає підстави хоча б для припущення ймовірності спричинення особі моральної, фізичної або майнової шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник підтримали скаргу.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явилися, слідчий звернувся із заявою, в якій просив розглядати справу у його відсутності.

Розглянувши скаргу слідчий суддя доходить такого висновку.

Слідчими Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000153 від 28.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 367 України за фатом неналежного здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001872 від 03.07.2018 слідчою СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 та неналежного здійснення процесуального керівництва прокурорами Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

ОСОБА_3 зазначає, що слідчими у даному кримінальному провадженні декілька разів приймалося рішення про його закриття, проте ухвалами слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області постанови слідчих про закриття кримінального провадження скасовувались, однак дані ухвали в повному обсязі не виконувались.

Постановою від 22.11.2023 слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові постановив відмовити у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

Постановою від 30.11.2023 року слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові постановив закрити кримінальне провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діях складу злочину, передбаченого частиною першою статті 367 КК України.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303 і 308 КПК України.

Відповідно до статті 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Частиною другою статті 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з частини п`ятої статті 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Положеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що прийняттю рішення про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у частині першій 284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно пункту 2 частини п`ятої статті 110 КПК України мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим з метою встановлення об`єктивної істини в справі, проведено допит як свідків ОСОБА_8 , долучено ряд доказів з кримінального провадження № 0001872 від 03.07.2018 та інформацію про хід досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування кримінального провадження доказах, а також відповідає формальним вимогам, визначеним у частині п`ятій статті 110 КПК України, в тому числі у ній викладено мотиви та обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження з посиланням на положення КПК України.

На переконання слідчого судді, під час досудового розслідування кримінального провадження було проведено необхідні слідчі дії для належного встановлення обставин кримінального правопорушення, вжито достатньо заходів, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, в результаті чого органом досудового розслідування було прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 КК України.

Так, закриваючи провадження у справі слідчий виходив із того, що у ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні факту невиконання або неналежного виконання службових обов`язків, а також спричинення наслідків не встановлено.

Слідчий суддя погоджується із такими висновками.

Так, частиною другою статті 367 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення службової недбалості, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб , якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Об`єктивну сторону службової недбалості складає сукупність трьох ознак: 1) діяння у формі невиконання чи неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них (дія чи бездіяльність); 2) суспільно небезпечні наслідки у виді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб (ч. 1 ст. 367 КК) або тяжкі наслідки (ч. 2 ст. 367 КК); 3) причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Службова недбалість може проявлятися у формі невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків. Невиконання службових обов`язків означає невиконання службовою особою дій, передбачених як безумовних для виконання нею по службі. Неналежне виконання службових обов`язків - це такі дії службової особи в межах службових обов`язків, які виконані не так, як того вимагає службові інтереси. Відповідальність за статтею 367 КК України настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені у зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи.

У своїй заяві ОСОБА_3 фактично скаржиться на неналежне здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001872 від 03.07.2018 слідчою СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Разом з тим, статтею 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Статтями 304-307 КПК України передбачено порядок відповідного оскарження. Таким чином, всебічність та об`єктивність проведення досудового розслідування, законність прийнятого рішення, дії або бездіяльність у кримінальному провадженні з боку прокурорів та слідчих органів досудового розслідування вправі перевіряти суд.

Частиною п`ятою статті 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до статті 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування уповноважений відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування.

З наведеного випливає, що у випадку незгоди із прийнятими рішеннями слідчого або прокурора у кримінальному провадженні, заявник вправі звернутись з відповідною скаргою до суду, керівника органу досудового розслідування або прокурора вищого рівня.

Водночас, повноваження слідчого у конкретному кримінальному провадженні регулюються статтею 40 КПК України, а також цим кодексом передбачено процесуальні підстави для їх реалізації. Однак, алгоритм дій, визначення порядку проведення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні, а також обсяг застосовуваних процесуальних та слідчих дій, передбачених процесуальним законом, для встановлення обставин конкретного кримінального правопорушення належить до дискреційних повноважень слідчого, який здійснює досудове розслідування конкретного кримінального провадження.

Тактика здійснення досудового розслідування та обсяг застосовуваних повноважень слідчим завжди має елемент суб`єктивності, а тому пунктом 18 статті КПК України закріплено право на здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні за слідчим суддею, що відповідно включає в себе право на оскарження дій, рішень, бездіяльності осіб, уповноважених на здійснення досудового розслідування.

Відповідно до частини першої статті 94 КПК України прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя наголошує, що доводи скарги щодо неоцінки доказів та нездійснення слідчих дій, як на підставу для притягнення до кримінальної відповідальності слідчого є фактично незгодою з діями, бездіяльності слідчого, та такі дії можуть бути оскаржені в порядку, визначеному КПК. Здійснення під час досудового розслідування вказаних дій не зможе спростувати висновки слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення та відсутності заподіяної шкоди. На правильність висновків та повноту досудового розслідування вказана обставина не впливає і не є підставою для скасування постанови слідчого, який здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності та на власний розсуд визначає об`єм дій, спрямованих на перевірку наведених заявником обставин, достатній та необхідний, на переконання слідчого чи прокурора для прийняття мотивованого рішення.

При цьому сам факт неодноразового закриття кримінального провадження слідчим, та скасування такої постанови слідчого слідчим суддею, зобов`язання посадових осіб органу досудового розслідування вчинити певні дії, не може бути доказом того, що слідчим та прокурором вчинялася службова недбалість. Судовий контроль на стадії досудового розслідування, внаслідок якого постановлені ухвали слідчих суддів, не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій відповідачів і притягнення їх до відповідальності. Аналогічні висновки викладені у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №523/4822/17.

Крім того, слідчим правильно враховано об`єктивну сторону злочину, передбаченого статтею 367 КК України, який є злочином з матеріальним складом, тобто наявність шкоди є обов`язковою ознакою складу кримінального правопорушення.

Відповідно до примітки до статті 364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Істотна шкода чи тяжкі наслідки є обов`язковою умовою складу злочину, передбаченого статті 367 КК України. Якщо ж така шкода не заподіяна, то відсутній склад кримінального правопорушення, відповідно кримінальне провадження підлягає закриттю.

Під час досудового розслідування факту спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам заявників чи тяжких наслідків не встановлено. Не наведено жодних підтверджуючих відомостей про спричинення діями слідчого майнової, моральної або фізичної шкоди.

Зазначення заявниками про ймовірне заподіяння їм моральної шкоди слідчий суддя не бере до уваги, зважаючи на те, що заподіяння моральної шкоди не доведено жодними доказами, а тому, не може бути інкриміновано при пред`явленні обвинувачення у кримінальному провадженні, а кримінальне звинувачення має ґрунтуватися на критеріях доказування «поза розумним сумнівом», а не на припущеннях.

До повноважень слідчого не відноситься відшукування шкоди, завданої заявнику. Зазначення заявником, що йому завдано значної шкоди, без підтвердження відповідними доказами, не відповідає вимогам чинного Кримінального кодексу України. При цьому, не надають таких доказів скаржники і у поданій скарзі.

Не надано таких доказів і слідчому суді під час розгляду скарги.

Тому, слідчий суддя вважає, що слідчим обґрунтовано винесено постанову від 22 листопада 2023 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, оскільки доказів заподіяння такої шкоди та її розміру скаржником не надано.

Більше того, пунктом 5 частини першої статті 3 КПК України визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень пункту 18 частини першої статті 3 КПК України основним призначенням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною третьою статті 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя - це суддя, уповноважений забезпечувати законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод людини саме на досудовому провадженні у кримінальному провадженні.

На час звернення ОСОБА_10 до слідчого судді з цією скаргою кримінальне провадження закрито постановою слідчого на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України. Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проаналізувавши наведене, можна зробити висновок, що за загальним правилом, повноваження слідчого судді починаються разом із початком досудового розслідування, а моментом їх завершення є закінчення досудового розслідування в одній із форм, передбачених Главою 24 КПК України.

Виходячи з наведеного вище, оскільки чинним КПК України слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо захисту процесуальних прав заявника після припинення досудового розслідування і закриття кримінального провадження, розгляд даної скарги виходить за межі компетенції слідчого судді.

В зв`язку з вищевикладеним, оскільки вирішення слідчим суддею питання, поставленого ОСОБА_3 у скарзі, після закриття провадження по кримінальному провадженню не відноситься до компетенції слідчого судді, так як не віднесено законодавцем до предмету судового контролю.

З огляду на викладене доходить висновку, що обставини щодо неналежного проведення слідчим досудового розслідування не знайшли свого підтвердження.

Під час досудового розслідування дізнавач провів необхідні слідчі та процесуальні дії для перевірки обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення. Оскільки під час досудового розслідування такі обставини не підтвердилися, була винесена постанова про закриття кримінального провадження із зазначенням правової підстави.

Також слідчий суддя вважає, що слідчий у цьому кримінальному провадженні не є стороною обвинувачення чи захисту у кримінальному провадженні № 0001872 від 03.07.2018, не може тим чи іншим чином оцінити зібрані під час досудового розслідування докази, наслідком чого має стати висновок про наявність чи відсутність в діях особи у іншому кримінальному правопорушенні складу кримінального правопорушення, необхідності проведення тих чи інших процесуальних чи слідчих дій.

При вирішенні питань щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів для прийняття відповідного процесуального рішення під час досудового розслідування слідчий є цілком самостійним, що узгоджується з положеннями частини п`ятої статті 40, статті 94 КПК України, за виключенням отримання доручень та вказівок прокурора, а також вказівок керівника органу досудового розслідування, що передбачено пунктом 3 частини другої статті 39 та частини четвертої статті 40 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та постанову про відмову у визнанні потерпілим.

У відповідності пункту 4 частин другої статті 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу, зокрема, про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 303-306 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2023 року та постанову слідчого від 22 листопада 2023 року про відмову у визнанні потерпілим, які винесені у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000513 від 28 вересня 2023 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1