Справа № 761/4645/24
Провадження № 1-кс/761/3557/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000470, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України,

в с т а н о в и в:

06.02.2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000470, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, а саме на: грошові кошти в розмірі 11 015 683 грн, що знаходяться на банківських рахунках ПрАТ «МЕТРОБУД» (), відкритих в наступних банківських установах, а саме: АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313): НОМЕР_1 (українська гривня, ЄВРО, долар США), НОМЕР_2 (українська гривня). В АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478): НОМЕР_3 (українська гривня, ЄВРО, долар США), НОМЕР_4 (українська гривня), НОМЕР_5 (українська гривня). В АТ «Ощадбанк» (МФО 356334): НОМЕР_6 (українська гривня) (українська гривня). В АТ «КБ «ГЛОБУС» (МФО 380526): НОМЕР_7 (українська гривня) із забороною службовим особам ПрАТ «МЕТРОБУД» (), АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313), АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478), АТ «Ощадбанк» (МФО 356334), АТ «КБ «ГЛОБУС» (МФО 380526), іншим особам за довіреністю чи дорученням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на рахунках, відкритих в АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313), АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478), АТ «Ощадбанк» (МФО 356334), АТ «КБ «ГЛОБУС» (МФО 380526), крім обов`язкових платежів до бюджету, виплати заробітної плати та погашення відсотків відповідно до кредитних договорів. Крім того, прокурора також просив зобов`язати службових осіб банківської установи АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313), АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478), АТ «Ощадбанк» (МФО 356334), АТ «КБ «ГЛОБУС» (МФО 380526) письмово повідомити Офіс Генерального прокурора про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках на момент оголошення ухвали слідчого судді.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000470, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

Так, прокурор зазначає, що генеральний директор ПрАТ «Метробуд» ОСОБА_5 , будучи службовою особою підприємства приватної форми власності, у квітні 2018 році перебуваючи на території м. Києва , діючи умисно, вчинив злочин у сфері господарської діяльності за таких обставин, а саме занизив сплату до державного бюджету з податку на додану вартість в сумі 11 015 683 грн, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах.

Так досудовим розслідуванням встановлено, що 05.07.2017 між ПрАТ «Метробуд» (Заставодавець), в особі генерального директора ОСОБА_5 із Публічним акціонерним товариством «Київметробуд» (далі - ПАТ «Київметробуд») (код ЄДР01387432) (Заставодержатель), в особі директора фінансового ОСОБА_6 , який діяв на підставі довіреності №03/01/2017 від 03.01.2017 укладено Договір застави рухомого майна № К-16/1.

Відповідно до умов даного договору ПрАТ «Метробуд» передає ПАТ «Київметробуд» в заставу рухоме майно згідно з переліком, вказаним у Додатку 2 до цього договору в забезпечення виконання зобов`язань ПрАТ «Метробуд» перед ПАТ «Київметробуд» по кредитному договору № 35-47/2-07 від 01.06.2007, укладеному між ПАТ «КБ Хрещатик» та ПрАТ «Метробуд», договору поруки № 35-47/2-07-П/І від 06.06.2007, укладеному між укладеному між ПАТ «КБ Хрещатик» та ПрАТ «Метробуд» та договору іпотеки № 04-47/1-12/02 від 05.07.2012 укладеному між укладеному між ПАТ «КБ Хрещатик» та ПрАТ «Метробуд» і акту від 03.07.2014, згідно якого ПрАТ «Метробуд» зобов`язано сплатити ПАТ «Київметробуд» кошти в сумі 31 117 469,39 грн. до 01.03.2018, а також інших договорів, указаних в додатку № 1 до договору застави рухомого майна № К-16/1 від 05.07.2017, а саме: договір № 28.10/11-7 від 28.10.2011 (АБ); договір № 28.10/11-8 від 28.10.2011 (АБ); договір № 36/003 від 22.05.2013 (АБ); договір № 01.04/16-1 від 01.04.2016 (АБ); договір № 01.02/17-1 від 01.02.2017 (АБ); договір № 31/003 від 10.01.2012 (АБ); договір № 16.12/11-1 від 16.12.2011 (АБ); договір № 25/003 від 01.04.2013 (КВП); договір № 006/2017 від 01.01.2017 (КВП); договір № 026/2016 від 01.11.2016 (КВП); договір № 4/003 від 24.01.2014 (КВП); договір № 5/003 від 24.01.2014 (КВП); договір № 7/003 від 24.01.2014 (КВП) та договір № 22/003 від 01.02.2014 (КВП).

Всього сума заборгованості за договором застави рухомого майна № К-16/1 від 05.07.2017 та договорами указаними в додатку № 1 до цього договору складала 55 078 416,59 грн.

В додатку № 2 до договору застави рухомого майна № К-16/1 від 05.07.2017 визначено майно, яке ПрАТ «Метробуд» передає ПАТ «Київметробуд» в заставу, загальна вартість предмета застави рухомого майна становить 55 078 416,59 грн, що відповідало балансовій вартості ПрАТ «Метробуд».

Договір застави рухомого майна № К-16/1 від 05.07.2017 та додатки до нього № 1 і № 2 підписані від імені обох сторін та скріплені печатками підприємств.

Протягом строку дії цього Договору Заставодавець зберігав за собою право володіння, користування і розпорядження предметом застави з урахуванням обмежень, передбачених цим договором.

У випадку невиконання зобов`язань, забезпечених цією заставою, заставодержатель був вправі задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави відповідно до Законів України «Про заставу», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у відповідності з цим договором та/або за рахунок стягнення та реалізації будь-якого іншого майна Заставодавця.

Заставодержатель набув право звернення стягнення на предмет застави після спливу 30 календарних днів, що наступили за днем, коли будь-яке зобов`язання, вказане у п. 1.1 Договору, забезпечене цією заставою мало бути виконаним, а також у випадку невиконання заставодавцем своїх зобов`язань, передбачених цим договором, та недійсності їх гарантій і запевнень»

За таких обставин генеральному директору ПрАТ «Метробуд» ОСОБА_5 було достеменно відомо про те, що ПрАТ «Метробуд» в строк до 01.03.2018 повинен був, або сплатити ПАТ «Київметробуд» кошти в сумі 31 117 469,39 грн, відповідно до договору № К-16/1 від 05.07.2017 або передати рухоме майно згідно додатку № 2 до договору № К-16/1 від 05.07.2017, вартість якого складає 55 078 416,59 грн.

У подальшому 23.04.2018 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах між ПАТ «Київметробуд», в особі директора фінансового ОСОБА_6 , який діяв на підставі довіреності № 03/01/2017 від 03.01.2017 (Заставодержатель), та ПрАТ «Метробуд» в особі в.о. генерального директора ОСОБА_7 , який діяв на підставі наказу № 35 від 23.04.2018, з іншої сторони (Заставодавець), уклали акт приймання-передачі обладнання б/н від 24.04.2018. Відповідно до указаного акту у зв`язку із не виконанням зобов`язань п.1.1. договору застави рухомого майна № К-16/1 від 05.07.2017 та згідно вимог пунктів 4.1 і 4.3 указаного договору ПрАТ «Метробуд» передає у власність ПАТ «Київметробуд» визначене в додатку № 2 до договору № К-16/1 від 05.07.2017 заставне рухоме майно, загальна вартість предмета застави рухомого майна становила 55 078 416,59 грн, що відповідало балансовій вартості ПрАТ «Метробуд».

За таких обставин заборгованість ПрАТ «Метробуд» перед ПАТ «Київметробуд», що вказана у п. 1.1 договору застави рухомого майна № К-16/1 від 05.07.2017, вважалась сплаченою.

Акт б/н від 24.04.2018 підписаний від імені обох сторін та скріплений печатками підприємств, а його оформлення відповідає вимогам ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку від 24.05.1995 № 88.

Відтак, згідно пп. 14.1.191 ст. 14 Податкового кодексу України, актом приймання-передачі обладнання б/н від 24.04.2018 ПрАТ «Метробуд» здійснив операції з передачі ПАТ «Київметробуд» у власність заставного майна в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Київметробуд», що розцінюється як операція з постачання такого майна та є об`єктом оподаткування ПДВ.

У подальшому, в невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше вересня 2018 року, в ОСОБА_5 , якому достеменно було відомо про факт передачі указаного вище заставного рухомого майна від ПрАТ «Метробуд» до ПАТ «Київметробуд» згідно акту приймання-передачі обладнання б/н від 24.04.2018, виник злочинний умисел направлений на ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, шляхом ігнорування достеменно відомих йому, як службовій особі, загальнообов`язкових ставок ПДВ визначених Податковим кодексом України, а саме не повідомлення податкових органів про вчинення правочину, який відповідно до ПК України підпадає під обов`язок сплати ПДВ, шляхом не подання податкової накладної з ПДВ та не відображення господарської операції в податковій декларації з ПДВ.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 , будучи службовою особою та перебуваючи на посаді генерального директора ПрАТ «Метробуд» достовірно знаючи про те, що належне ПрАТ «Метробуд» заставне рухоме майно, визначене в додатку № 2 до договору № К-16/1 від 05.07.2017, передано до ПАТ «Київметробуд», а також те, що ПрАТ «Метробуд» здійснено операцію з передачі ПАТ «Київметробуд» у власність заставного майна в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Київметробуд», що розцінюється як операція з постачання такого майна та є об`єктом оподаткування ПДВ, умисно не повідомив про такий факт передачі головного бухгалтера ПрАТ «Метробуд» ОСОБА_8 , яка в силу своїх службових обов`язків була відповідальною за подання до податкових органів декларацій з податку на додану вартість та податкових накладних з податку на додану вартість та самостійно не зареєстрував податкову накладну з податку на додану вартість на суму 11 015 683 грн від вартості рухомого майна, переданого ПрАТ «Метробуд» у власність ПАТ «Київметробуд» згідно акту б/н від 24.04.2018 та указаного в додатку № 2 до договору № К-16/1 від 05.07.2017.

У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, достовірно знаючи та усвідомлюючи той факт, що відповідно до пункту 49.18.1 ст. 49 Податкового кодексу України, службовим особам необхідно подати до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період, а саме квітень 2018 року, 21.05.2018 в денний час доби, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, буд. 8, діючи умисно подав до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2018 року в якій самостійно не відобразив в розділі І Додатку 5 «Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» декларації по контрагенту ПАТ «Київметробуд» податкові зобов`язання в розмірі 11 015 683 грн, та відповідно, у рядку 9 (колонка Б) зазначеної декларації та умисно не надав таку інформацію і вказівку головному бухгалтеру ПрАТ «Метробуд» ОСОБА_8 , яка не була обізнана про передачу рухомого майна ПрАТ «Метробуд» у власність ПАТ «Київметробуд» і злочинні плани ОСОБА_5 .

Отже, ОСОБА_5 будучи генеральним директором ПрАТ «Метробуд» в порушення п. 185.1 ст 185 п. 187.1 ст. 187 ПК України не нарахував податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно норм Податкового кодексу України та відповідно занизив податкові зобов`язання з ПДВ в квітні 2018 року на суму ПДВ 11 015 683 грн, тим самим не сплатив до державного бюджету України ПДВ в сумі 11 015 683 грн, що є особливо великим розміром, оскільки в сім тисяч і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Отже, ОСОБА_5 будучи генеральним директором ПрАТ «Метробуд» в порушення п. 185.1 ст 185 п. 187.1 ст. 187 ПК України не нарахував податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно норм Податкового кодексу України та відповідно занизив податкові зобов`язання з ПДВ в квітні 2018 року на суму ПДВ 11 015 683 грн, тим самим не сплатив до державного бюджету України ПДВ в сумі 11 015 683 грн, що є особливо великим розміром, оскільки в сім тисяч і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

19.10.2024 ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Для здійснення незаконної діяльності службові особи ПрАТ «Метробуд» використовують розрахункові рахунки, відкриті в наступних банківських установах, а саме: АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313): НОМЕР_1 (українська гривня, ЄВРО, долар США), НОМЕР_2 (українська гривня). В АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478): НОМЕР_3 (українська гривня, ЄВРО, долар США), НОМЕР_4 (українська гривня), НОМЕР_5 (українська гривня). В АТ «Ощадбанк» (МФО 356334): НОМЕР_6 (українська гривня) (українська гривня). В АТ «КБ «ГЛОБУС» (МФО 380526): НОМЕР_7 (українська гривня).

На підставі ст. ст. 84, 91, 94, 98, 99, 110 КПК України грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках, належних ПрАТ «Метробуд», відкритих в АТ «Укрексімбанк», АБ «УКРГАЗБАНК», АТ «Ощадбанк», АТ «КБ «ГЛОБУС», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Присутній у судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи, що арешт на грошові кошти на банківських рахунках вже накладався та був скасований ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.02.2024 року, на яку прокурором було подано апеляційну скаргу, у задоволенні якої йому було відмовлено, а тому повторне накладення арешту є необґрунтованим. Надав слідчому судді письмові заперечення з додатками.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши в сукупності долучені прокурором до клопотання матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що звертаючись з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна останній не навів достатніх правових підстав для накладення на нього арешту.

Так, одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності, який, серед іншого, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів («Brumarescu проти Румунії», № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду судового рішення інакше як в порядку, визначеному процесуальним законодавством, просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, прокурор вже звертався до суду з клопотанням про накладення арешту на перелічене у клопотанні майно і вказане клопотання було задоволено відповідною ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2023.

Поряд з цим, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.02.2024 року вказаний арешт був скасований, як такий у застосуванні якого відпала потреба. Вказана ухвала була оскаржена прокурором в апеляційному порядку, однак скасована чи змінена не була. При цьому прокурором у клопотанні не наведено жодних нових доводів на підтвердження необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

На переконання суду, повторне накладення арешту на арештоване майно, арешт якого було скасовано у встановленому КПК України порядку, за відсутності вагомих доказів того, що після скасування арешту виникли нові ризики, оцінку яким ще не було надано слідчим суддею є неприпустимим та свідчить про відсутність у слідчого судді правових підстав для задоволення даного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000470, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1