БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/493/24
Провадження №1-кс/497/175/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

29.02.2024 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

29.02.2024 року через канцелярію до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню №0000122 від 28.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 28.02.2024 надійшло повідомлення від працівника УСБУ про те, що 28.02.2024 на пункті пропуску «Виноградівка» Болградського району Одеської області при проведенні фільтраційних заходів встановлено громадянку України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка визнає правомірною збройну агресію РФ проти України (ЄО №699).

При виїзді СОГ на місце події та проведенні огляду у приміщення на території ППр «Виноградівка», де було присутня ОСОБА_5 на працівник УСБУ, на службовому столі виявлено мобільний телефон смартфон «ZTE- 2050»: imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , зі встановленою в ньому сім-картою оператора «Лайфселл» № НОМЕР_3 , який як виявилося належить ОСОБА_5 , яка його добровільно надала перед цим для огляду працівникові УСБУ, котрим встановлено у соціальній мережі «однокласники» в особистій сторінці ОСОБА_5 поставлення вподобайок на публікаціях, щодо визнання правомірною збройну агресію РФ про України. На наслідками огляду зазначений телефон у полімерному чозлі разом з заначеною сім-картою тимчасово вилучені у ОСОБА_5 , які упаковані і опечатані у пакет «НПУ ГСУ» №7198957.

28.02.2024 при огляді вилученого телефону у присутності ОСОБА_5 дійсно встановлено у соціальній мережі «однокласники» в особистій сторінці від імені ОСОБА_5 поставлення вподобайок на публікаціях щодо визнання правомірною збройну агресію РФ про України. За наслідками огляду телефону чохлі разом з сім картою перепаковано у пакет «НПУ ГСУ» № НОМЕР_4 .

Відповідно до показань ОСОБА_5 встановлено, що вона не пам`ятає, щоб проставляла подібного роду вподобайки, крім неї частенько телефоном грається її малолітній онук, збройну агресію РФ не підтримує, бажає настання миру.

Постановою слідчого від 28.02.2024 року вилучене майно визнано речовими доказами.

З метою забезпечення збереження речових доказів в ході досудового розслідування кримінального правопорушення виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий у судове засідання не прибув, на адресу суду надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі, наполягав на задоволенні клопотання (а.с.18).

Власник майна, ОСОБА_5 також до суду не прибула, надала заяву, якою не заперечувала проти накладення арешту на належне їй майно (а.с.17).

Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що Слідчим відділом Болградського РВП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000122 від 28.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, за правовою кваліфікацією: виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України (а.с.3).

Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування у вигляді процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів Болградської окружної прокуратури (а.с.5).

28.02.2024 року в пункті пропуску "Виноградівка-Вулканешти" в період часу з 12:45 години по 13:50 годину старшим слідчим СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_3 було вилучено:

- мобільний телефон смартфон «ZTE- 2050»: imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , у прозорому полімерному чохлі, зі встановленою в ньому сім-картою оператора «Лайфселл» № НОМЕР_3 , про що було складено протокол огляду місця події від 28.02.2024 року (а.с.7-8).

Вилучене майно було оглянуто, про що слідчим було складено протокол огляду від 28.02.2024 року (а.с.11-14).

Постановою слідчого від 29.02.2024 року мобільний телефон смартфон «ZTE- 2050»: imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , у прозорому полімерному чохлі, зі встановленою в ньому сім-картою оператора «Лайфселл» № НОМЕР_3 - визнано речовим доказом та передано до камери зберігання речових доказів Болградського РВП ГУНП в Одеській області (а.с.15).

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ...

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Положеннями ст.171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так згідно протоколу огляду місця події від 28.02.2024 року слідчим було вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні слідчого, на яке слідчий просить накласти арешт.

29.02.2024 року слідчим було складено і того ж дня погоджено з прокурором клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та 29.02.2024 року передано до канцелярії суду (а.с.20).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, підозра жодній особі не повідомлена, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження, користування, знищення на вилучене майно на підставі протоколу огляду місця події від 28.02.2024 року, в кримінальному провадженні №0000122 від 28.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, а саме:

- мобільний телефон смартфон «ZTE- 2050»: imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , у прозорому полімерному чохлі, зі встановленою в ньому сім-картою оператора «Лайфселл» № НОМЕР_3 .

Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову речових доказів при Болградському РВП ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Болград, пр-т. Соборний, №97.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1