Провадження № 1-кс/947/7341/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000805 від 23.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.3,4 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000805 від 23.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.3,4 ст.190 КК України.

Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснюється за фактом заволодіння невстановленою групою осіб грошовими коштами громадян, шляхом їх обману, та незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, в умовах воєнного стану.

Допитана в ході досудового розслідування потерпіла ОСОБА_4 показала, що у її користуванні перебуває банківський рахунок відкритий у АТ Комерційний банк «Приватбанк», який використовувався потерпілою у власних потребах, у тому числі за допомогою додатку «Приват 24».

Перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , в її мобільному телефоні, що підключений до міжнародної комп`ютерної мережі «Інтернет», ОСОБА_5 знайшла повідомлення із посиланням на отримання матеріальної допомоги від благодійного фонду. Перейшовши за вказаним посиланням, потерпіла відкрила вкладку «зареєструватись», після чого на її мобільний телефон почало встановлюватись невідоме потерпілій програмне забезпечення, та згодом на її номер телефону НОМЕР_1 надійшло смс - повідомлення із зазначенням про перерахування на користь благодійного фонду 900 гривень.

Після чого, на адресу потерпілої надійшов телефонний дзвінок у мобільному додатку «Вайбер» із номеру телефону НОМЕР_2 від невстановленої особи чоловічої статті, який представившись працівником АТ Комерційний банк «Приватбанк» повідомив про шахрайські спроби заволодіти грошовими коштами ОСОБА_4 , та з метою збереження майна потерпілої, запропонував перерахувати її грошові кошти на інший банківський рахунок вказаний невстановленою особою.

Потерпіла у свою чергу погодилась на вказані умови, та перерахувала на користь невстановлених осіб усі наявні на банківському рахунку гроші у сумі 497 460 гривень, 98 копійок.

Відповідно до матеріалів УКР ГУНП в Одеській області, сім-картка з якої здійснено телефонний дзвінок потерпілій ОСОБА_4 перебував в мобільному терміналі з імей: НОМЕР_3 , в якому також використовувалась сім-карта НОМЕР_4 , що працювала за місцем мешкання ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 .

Разом з тим встановлено, що грошові кошти з банківського рахунку ОСОБА_4 за допомогою еквайрінгу (терміналу) № Е2212282, перераховано на карту АТ «Універсалбанк» № НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка у свою чергу перерахувала частину отриманих грошових коштів на банківську карту № НОМЕР_6 в АТ КБ «Приватбанк», що належить ОСОБА_9 .

Крім того встановлено, що на банківський рахунок ОСОБА_9 № НОМЕР_6 систематично надходили грошові кошти із банківських рахунків:

-№ НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (згідно отриманих даних на вищезазначену карту № НОМЕР_7 перераховувались грошові кошти ОСОБА_11 , який звернувся до правоохоронних органів із заявою про шахрайське заволодіння його грошима);

-№ НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (згідно отриманих даних на вищезазначену карту № НОМЕР_8 перераховувались грошові кошти ОСОБА_13 , який звернувся до правоохоронних органів із заявою про шахрайське заволодіння його грошима);

-№ НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (згідно отриманих даних на вищезазначену карту № НОМЕР_9 перераховувались грошові кошти ОСОБА_15 , який звернувся до правоохоронних органів із заявою про шахрайське заволодіння його грошима).

Крім того, допитана потерпіла ОСОБА_16 , яка показала, що 11.10.2023 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , знайшла у соціальній мережі «Фейсбук» посилання на благодійну допомогу від застосунку «Дія» у сумі 33 000 гривень. Пройшовши за посиланням зазначеним у вказаній рекламі, потерпіла обрала назву банківської установи якою користувалась, а саме АТ «Державний ощадний банк України», крім того зазначивши свій номер мобільного телефону НОМЕР_10 . Після чого, на мобільний телефон потерпілої почалось встановлюватись невідоме їй програмне забезпечення.

В подальшому, 11.10.2023 на номер телефону потерпілої надійшов дзвінок з номеру НОМЕР_11 від невстановленої особи чоловічої статті, який представився працівником установи, що надає благодійну допомогу.

Вказана невстановлена особа зазначила потерпілій про необхідність повідомлення комбінації цифр, що надійшли потерпілій в смс повідомленні. У свою чергу ОСОБА_16 будучі введеною в оману невстановленою особою, повідомила отриманий в смс повідомленні код. Аналогічні дії були повторені потерпілою через декілька хвилин, після чого розмова із чоловіком була завершена.

Надалі потерпіла виявила зникнення з її банківського рахунку № НОМЕР_12 грошових коштів у сумі 46 300 гривень.

Під час досудового розслідування, на виконання доручення прокурора, отримано від УПК в Одеській області ДК НПУ інформацію відповідно до якої грошові кошти з банківської картки потерпілої ОСОБА_16 перераховано двома транзакціями на банківську картку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_13 , яка належить ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В подальшому грошові кошти у сумі 46 100 гривень із вказаної банківської картки перераховані на банківський рахунок № НОМЕР_14 , що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який у свою чергу переказав 35 000 гривень ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 17.05.2024, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_3 .

В ході обшуку слідчим, виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «IPhone 14» ІМЕІ1: НОМЕР_15 , ІМЕІ2: НОМЕР_16 із СІМ картою мобільного оператора на номер НОМЕР_17 .

29.05.2024 року, слідчим з дотриманням вимог ст.110 КПК України прийнято рішення про визнання вищевказаного мобільного телефону із сім-карткою речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він може містити на собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор та слідчий направили заяви відповідно до яких клопотання підтримали, просили задовольнити та слухати у їх відсутності.

Слідчий надав доручення про проведення слідчий дій в порядку ст.40 КПК України від 30.05.2024 року, відповідно до якого доручив співробітникам УПК в Одеській області провести огляд мобільного телефоу марки «IPhone 14» ІМЕІ1: НОМЕР_15 , ІМЕІ2: НОМЕР_16 із СІМ картою мобільного оператора на номер НОМЕР_17 .

Представник власника майна ОСОБА_18 адвокат ОСОБА_19 з`явився до суду, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що прокурором не доведено, що вилучений мобільний телефон є знаряддям вчинення злочину. Зауважив, що у слідчого було достатньо часу для його огляду, з метою встановлення доказів, що мають значення для кримінального провадження. Просив в задоволенні клопотання відмовити, судове засідання проводити у його відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, письмові заперечення власника майна, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку, майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що могло бути знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту на мобільний телефон необхідно для проведення його огляду з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочинів, передбачених ч.ч.3,4 ст.190 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 29.05.2024 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000805 від 23.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.3,4 ст.190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «IPhone 14» ІМЕІ1: НОМЕР_15 , ІМЕІ2: НОМЕР_16 із СІМ картою мобільного оператора на номер НОМЕР_17 ,

із забороною користування та розпорядження.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно зі ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1