№ 755/7953/22
№ 1-кс/755/1792/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву публічного обвинувача (прокурора у кримінальному провадженні) - прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 0000485 від 16.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 364 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2023 року, з урахуванням ч. 1 Прикінцевих положень Закону № 1216-VII від 13.05.2014 року), ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 передано заяву публічного обвинувача (прокурора у кримінальному провадженні) - прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 0000485 від 16.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 364 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2023 року, з урахуванням ч. 1 Прикінцевих положень Закону № 1216-VII від 13.05.2014 року), ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України.

Заява мотивована тим, що згідно відомостей звіту про автоматизований розподіл справ між суддями від 09.05.2024 року, до провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 для одноособового розгляду справи передано обвинувальний акт за результатами спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні № 0000485 від 16.02.2016року за обвинуваченням колишнього заступника прокурора Дніпровського району м. Києва ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 364 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2013 року, з урахуванням частини 1 Прикінцевих положень Закону № 1216- VII від 13.05.2014 року), ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України (судова справа № 755/7953/22).

У вказаному кримінальному провадженні судом підготовче судове засідання, згідно відомостей, розміщених на офіційному сайті Дніпровського районного суду м. Києва, не призначене.

Разом з цим, існують обставини, які виключають участь ОСОБА_4 в якості судді у даному кримінальному провадженні та його розгляду нею, виходячи з наступного.

Так, вказане кримінальне провадження № 0000485 від 16.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 217 КПК України, виділено в окреме провадження із кримінального провадження № 0000020 від 05.02.2014 року, яке на теперішній час продовжує здійснюватися слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань за фактами неправомірних дій працівників органів внутрішніх справ, прокуратури та суддів щодо учасників мирних акцій протесту у січні-лютому 2014 року у місті Києві, що призвело до необґрунтованого їх затримання, притягнення до кримінальної відповідальності та застосування запобіжних заходів за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 364, ч. ч. 1-3 ст. 365, ч. ч. 1, 2 ст. 366, ч.1-3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 1, 2 ст. 375, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 383, ч. 12 ст. 384, ч.2 ст. 121 КК України.

На даний час, у рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000020 від 05.02.2014 року, ряд діючих суддів Дніпровського районного суду м. Києва ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_1 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ) та ОСОБА_4 , а також ряд колишніх суддів цього суду, допитані в якості свідків з питань законності дій суддів вказаного суду щодо обрання запобіжних заходів учасникам акцій протесту та іншим громадянам, яких було затримано і доставлено до районних управлінь міліції у вказаний період часу.

Так, 25.04.2019 року, у кримінальному провадженні № 0000020 в якості свідка була допитана суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , про що складено протокол допиту свідка.

Даний факт пов`язаний з тим, що в період січня-лютого 2014 року слідчими суддями Дніпровського районного суду м. Києва розглянуто клопотання слідчих Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, погоджені заступником прокурора Дніпровського району міста Києва ОСОБА_5 , та прийнято рішення про обрання запобіжних заходів за участь у масових акціях протесту на Майдані Незалежності у м. Києві стосовно осіб, затриманих в порядку ст. 208 КПК України, одночасно із здійснення втручання в автоматизовану систему документообігу суду при визначенні слідчих суддів для розгляду зазначених клопотань, що є предметом розслідування кримінального провадження № 0000020 від 05.05.2014 року.

При цьому, саме під час розслідування кримінального провадження № 0000020 від 05.02.2014 року зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 , обвинувальний акт щодо якого після виділення провадження за № 0000485 затверджено та спрямовано до суду для розгляду по суті.

Про вказані обставини прокурором повідомлялось Дніпровському районному суду м. Києва одразу при спрямуванні обвинувального акту, згідно з правилами територіальної підсудності в супровідному листі від 31.08.2022 року.

Вказана обставина, відповідно до вимог ст. 75 КПК України, є безумовною підставою для відводу судді від розгляду кримінального провадження № 0000485.

Крім того, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000020, з якого виділено кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , 23.02.2016 року проведено обшуки у приміщеннях Дніпровського районного суду м. Києва з метою вилучення судових справ з розгляду клопотань слідчих Дніпровського ГУ МВС України в м. Києві про обрання зазначеним вище потерпілим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.

Також, ОСОБА_5 є колишнім заступником прокурора Дніпровського району міста Києва (на посаді з 01.04.2013 року) і обвинувачується у вчиненні злочинів саме у період перебування на вказаній посаді. Слідчими суддями Дніпровського районного суду м. Києва розглядалися не тільки клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно зазначених осіб, погоджені ОСОБА_5 у вказаний період, а й інші клопотання слідчих Дніпровського РВ ГУМВС України ним погодженні, в тому числі, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , стосовно яких так само здійснюється судовий розгляд в іншому суді, а ОСОБА_5 міг брати участь в судових засіданнях під головуванням суддів Дніпровського районного суду міста Києва.

Вказані обставини, з огляду на ймовірне знайомство суддів Дніпровського районного суду м. Києва, у тому числі, судді ОСОБА_4 , як із працівниками Дніпровського РВ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , у змові з якими ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочинів, так із самим обвинуваченим, не виключає наявність між ними добрих стосунків, та навіть за відсутності таких добрих стосунків, може бути для стороннього спостерігача обставиною, яке викличе припущення про неупередженість суддів Дніпровського районного суду м. Києва.

Крім того, під час розгляду обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000485 стосовно ОСОБА_5 , судді Дніпровського районного суду ОСОБА_4 доведеться надати оцінку обставинам складання документів, на підставі яких суддями цього суду ухвалені у лютому 2014 року рішення про застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно потерпілих у цьому провадження, та фактично оцінку окремим діям суддів Дніпровського районного суду, що на цей час, є предметом розгляду обвинувальних актів у кримінальних провадженнях № 0002001 від 16.08.2018 року за обвинуваченням судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_8 (діючий суддя цього суду на цей час), № 0002002 від 16.08.2018 року за обвинуваченням колишньої судді цього ж суду ОСОБА_27 , № 0001810 від 26.11.2019 року за обвинуваченням колишнього судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_28 , а також, у кримінальному провадженні № 0000267 від 11.03.2020 року за обвинуваченням колишнього голови цього суду ОСОБА_29 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 376-1 КК України (в редакції Закону від 05.06.2009 року) та ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України.

Водночас, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020, з якого виділено кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , на цей час триває, і не виключається проведення слідчих (процесуальних) дій за участі суддів Дніпровського районного суду м. Києва, у тому числі, їх допитів в якості свідків у ньому, а також у разі здобуття відповідних доказів щодо злочинів, інкримінованих ОСОБА_5 , додаткове виділення цих доказів з цього кримінального провадження. У такому разі, судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 доведеться фактично досліджувати докази, здобуті у кримінальному провадження, в якому вона виступає в якості свідка.

Вказані факти в цілому ставлять для стороннього спостерігача під сумнів неупередженість судді ОСОБА_4 при розгляді вказаного кримінального провадження та, згідно з ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме п. 4 - за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, є підставою для її відводу.

Наведені факти, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КК України, ставлять під сумнів неупередженість суддів Дніпровського районного суду м. Києва, у тому числі, судді ОСОБА_4 , під час здійснення судового розгляду кримінального провадження № 0000485 від 16.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 по суті.

Разом з тим, зазначені факти, у відповідності до вимог п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, свідчать про неможливість розгляду суддею ОСОБА_4 вказаного кримінального провадження у якості судді та є об`єктивними підставами для відводу.

За таких обставин, суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 підлягає відводу у кримінальному провадженні № 0000485 від 16.02.2016 рокуза обвинуваченням колишнього заступника прокурора Дніпровського району м. Києва ОСОБА_5 (судова справа № 755/7953/22), на підставі п. п. 2 , 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

У судовому засіданні прокурор заяву підтримав, прохав задовольнити з наведених у ній підстав, зазначивши, що окрім іншого суддя ОСОБА_4 була допитана в якості свідка у кримінальному провадженні № 0000020, з якого виділено кримінальне провадження № 0000485 щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , а тому, є всі підстави для задоволення заяви про відвід.

Особа, якій заявлено відвід - суддя ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явилася, про розгляд заяви повідомлено, пояснень не надходило.

Інші учасники кримінального провадження не з`явилися, однак, враховуючи вимоги КПК України, вважаю за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність учасників судового провадження, які з`явилися.

Вивчивши та дослідивши заяву про відвід, вислухавши прокурора, суддя приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно із ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відвід, як окремий правовий інститут, регламентований КПК, є засобом усунення чи самоусунення слідчого судді, судді, присяжного або окремих учасників кримінального провадження від участі в досудовому розслідуванні та судовому провадженні за наявності передбачених обставин, що викликають сумнів у їх об`єктивності та неупередженості (див. постанову третьої судової палати касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.01.2022 у справі № 373/2562/15-к).

Тобто, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Адже, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно пояснень прокурора слідує, що суддя ОСОБА_4 була допитана в якості свідка у кримінальному провадженні № 0000020, з якого виділено кримінальне провадження № 0000485 щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у порядку ст. 217 КПК України та надано копії відповідних документів, що підтверджують вказане, зокрема, протокол допиту свідка від 25.04.2019 року.

Відповідно, ці обставини в своїй сукупності вказують на наявність підстав для задоволення заяви заявника про відвід судді у порядку ч. 1 ст. 75 КПК України, адже об`єктивно можуть викликати сумнів у сторін стосовно безсторонності та неупередженості судді.

Такий підхід узгоджується з позицією ЄСПЛ (наприклад, рішення у справі «Пероте Пеллон проти Іспанії» від 25 липня 2002 року (№ 45238/99)) та практикою Великої Палати (наприклад, ухвали від 23 серпня 2018 року, 17 червня, 26 серпня, 2 вересня 2020 року, 13 квітня, 24 та 26 травня, 26 серпня, 20 жовтня 2021 року у провадженнях № 13-38кс18, 13-22зво20, 13-60зво20, 13-45зво21, 13-80зво21, 13-124зво21, 13-128зво21, 13-201зво21 відповідно).

Також, слід відмітити, що згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

У вказаній справі суддя в силу допиту у провадженні, з якого виділено дане, яке вона має розглядати, не є вільною від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості в очах розумного спостерігача - сторони у справі, яка власне через таке відчуття і заявила цей відвід судді.

Відповідно до п. 26 рішення Європейського суду з прав людини «ДеКуббер проти Бельгії» (Заява № 9186/80) від 26 жовтня 1984 р., «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Вказаного стандарту (правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться) досягти не вдасться у цій справі в силу описаних судом обставин.

У той час, як Європейський суд з прав людини наголосив, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

На необхідність заміни судді з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді вказує і Верховний суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 10.01.2018 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/ 71498441), зазначаючи, що це сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади, та Апеляційний суд м. Києва у справах № 760/298/18, № 760/12238/17, № 757/70924/17-к, № 761/12479/17, указуючи, що це дасть змогу забезпечити усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості суддів, а також, сприятиме підтримці до зростання довіри представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Ця думка ураховується судом з огляду на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою однакового застосування всіма судами загальної юрисдикції кримінального процесуального законодавства та уникнення його неоднозначного тлумачення.

Як наслідок, враховуючи наведене в сукупності, з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості вказаного судді та задля сприяння підтримки до зростання довіри суспільства, представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів, тобто в цілому до судової влади, суддя вважає за необхідне, задовольнити заявлений відвід.

Така дія забезпечить та сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади, та гарантуванню права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки саме незалежним і неупередженим судом.

Таким чином, заяву прокурора у кримінальному провадженні № 0000485 від 16.02.2016 року ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 слід задовольнити та відвести суддю Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 від розгляду судового провадження № 755/7953/22.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 75, 76, 80, 81, 369-372, 376 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000485 від 16.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 364 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2023 року, з урахуванням ч. 1 Прикінцевих положень Закону № 1216-VII від 13.05.2014 року), ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України про відвід судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 - задовольнити.

Відвести суддю Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000485 від 16.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 364 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2023 року, з урахуванням ч. 1 Прикінцевих положень Закону № 1216-VII від 13.05.2014 року), ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ст. 340 КК України (справа № 755/7953/22).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: