Провадження № 1-кс/947/8247/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Одеси, студента ПНПУ ім. К.Д. Ушинського, не одруженого, без дітей, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

Слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з клопотанням погодженого прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

1.1. Клопотання слідчого

Досудовим розслідуванням встановлено, що Слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000497 від 08.04.2024 року, відкритого за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.05.2024 до чергової частини ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина Ш щодо вжиття заходів правового характеру до групи невстановлених осіб, які 17.04.2024, під час дії воєнного стану, висунили вимогу, що полягала у передачі грошових коштів на суму 1000 доларів США, та супроводжувалась заподіянням тілесних ушкоджень. (ЕО №8258 від 07.05.2024)

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.04.2024, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, під час дії в Україні правового режиму воєнного стану, маючи умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , біля ресторану «Артшат», вступивши у попередню змову з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зустрілись із потерпілим ОСОБА_8 та почали здійснювати на останнього психологічний тиск, погрожуючи фізичною розправою та застосовуючи фізичну силу, що спричинила потерпілому ОСОБА_8 фізичний біль, висунули потерпілому протиправну вимогу на передачу грошових коштів у сумі 1000 доларів США та заволоділи валізою потерпілого в якому містились його робочі інструментами, з метою забезпечення повернення ОСОБА_8 неіснуючого боргу в розмірі 1000 доларів США.

Того ж дня, 17.04.2024, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_10 , використовуючи транспортний засіб марки «BMW» моделі «X6» д.н.з. НОМЕР_1 разом із ОСОБА_8 направились за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_3 . Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 повторно висунули потерпілому ОСОБА_8 протиправну вимогу про передачу грошових коштів у сумі 1000 доларів США з метою погашення неіснуючого боргу, надавши останньому один день на виконання злочинних вимог, після чого ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_10 покинули вказане адресу у невідомому напрямку.

В подальшому, 18.04.2024 близько 20:00, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_10 прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає потерпілий ОСОБА_8 та повторно висунули вимогу про необхідність передачі їм неіснуючого боргу в сумі 1000 доларів США однак, потерпілий відмовився повертати неіснуючий борг, на що ОСОБА_4 та ОСОБА_10 почали залякувати потерпілого та висувати погрози у разі ненадання останнім грошових коштів у найкоротший строк, після чого покинули адресу мешкання потерпілого.

В подальшому, 27.04.2024, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_10 прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає потерпілий ОСОБА_8 та застосовуючи фізичну силу, що спричинила потерпілому фізичний біль, повторно висунули потерпілому ОСОБА_8 протиправну вимогу на передачу грошових коштів та наголосили, що сума боргу зросла та вже становить 2000 доларів США , після чого покинули адресу мешкання потерпілого.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 біля готелю «Вояж», ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , зустрілись із потерпілим ОСОБА_8 , де, під час зустрічі, здійснюючи на потерпілого психологічний тиск, погрожуючи фізичною розправою, повторно висунули протиправну вимогу про передачу останнім грошових коштів у сумі 1000 доларів США за виплату неіснуючого боргу. Усвідомлюючи дійсність реалізації висунутих ОСОБА_4 та ОСОБА_10 о. погроз у разі невиконання пред`явленої вимоги, потерпілий передав останнім грошові кошти в розмірі 200 доларів США, після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 розпорядились отриманими грошовими коштами на власний розсуд.

В подальшому, 18.06.2024 о 18:05, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_4 прибув за адресою: АДРЕСА_5 , де, зустрівшись із потерпілим ОСОБА_8 , почав здійснювати на потерпілого психологічний тиск, погрожуючи фізичною розправою та висунув потерпілому протиправну вимогу на повернення неіснуючого боргу в розмірі 800 доларів США. Усвідомлюючи дійсність реалізації висунутих ОСОБА_4 погроз у разі невиконання пред`явленої вимоги, потерпілий передав останньому грошові кошти в розмірі 300 доларів США. Отримавши від потерпілого ОСОБА_8 грошові кошти, ОСОБА_4 наголосив, що залишок боргу ОСОБА_8 складає 500 доларів США та після повної сплати боргу потерпілого залишать в спокій та повернуть робочу валізу з інструментами. Разом із отриманими грошовими коштами, ОСОБА_4 направився до транспортного засобу марки «FORD» моделі «FUSION», державний номер НОМЕР_2 , в кузові сірого кольору.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисники підозрюваного в судовому засіданні письмово заперечували проти задоволення клопотання в яких зазначили, що підозра є жодним чином необгрунтованою. Так підозра грунтується лише на словах потерпілого, будь-які інші докази вказаних дій відсутні. Зазначали, що між батьком підозрюваного та потерпілим склалися цивільно-правові відносини щодо повернення генератору. Крім того, потерпілий неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення шахрайських дій, таким чином на думку сторони захисту потерпілий діяв під контролем правоохоронних органів. Щодо процесуальних ризиків, то зазначали, що вони жодним чином не підтверджені, а сама по собі тяжкість злочину не є підставою для взяття особи під вартою. Також пояснили, що підозрюваний турбується про тяжко хворого батька, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має спортивні досягнення. У зв`язку з чим просили застосувати більш м`який запобіжний захід або застосувати заставу як альтернативний запобіжний захід.

Крім того, до суду надійшли заяви ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про взяття підозрюваного на поруки. В цих заявах зазначається, що ОСОБА_4 є відомим спортсменом у м. Одесі, членом національної збірної, майстром спорту України. А тому заявники просять обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

ІІІ. Оцінка слідчого судді

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керувалася слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.05.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 07.05.2024; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 30.05.2024; протоколом огляду заявника і вручення грошових коштів від 12.06.2024; протоколом ідентифікації (помітки) грошових коштів від 12.06.2024; протоколом огляду предметів (грошових коштів) від 14.06.2024; протоколом огляду предмету (відеозаписи) від 15.06.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 19.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 14.06.2024; протоколом затримання особи у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх, та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення.

А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального провадження, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. Ті докази, які б під час судового розгляду могли б бути приводом для розумного сумніву, під час оцінки обґрунтованості підозри не переконують слідчого суддю в іншому.

Щодо доводів сторони захисту стосовно цивільно-правових відносин, що склалися між сторонами, то вони будуть оцінені під час подальшого досудового розслідування. Водночас, на початковому етапі досудового розслідування сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів, які б могли упевнити сторонього спостерігача у вчиненні з боку підозрюваного вимоги передачі грошових коштів з погрозою насильства над потерпілим за попередньою змовою групою осіб.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор послався на існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, ховання або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

3.5. Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належить до особливо тяжких злочинів.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

При цьому слідчий суддя враховує корисливий та насильницький характер інкримінованого кримінального правопорушення.

Також вказаний ризик збільшений тим, що підозрюваний неодружений, не має дітей, не має власних офіційних джерел доходів.

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_4 який на теперішній час підозрюється у скоєні особливо тяжкого злочину, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

3.6. Щодо ризику незаконного впливу на свідків та підозрюваних у кримінальному провадженні

Слідчий суддя вважає ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні обґрунтованим, оскільки їх показання є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування. Враховуючи, що свідки можуть бути відомі ОСОБА_4 існує можливість незаконного впливу на них з боку підозрюваної. Встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Покази потерпілого в цій категорії кримінальних проваджень є надважлими так як є основою предмету доказування, при цьому відповідно до змісту підозри на потерпілого були спроби насильницького впливу з боку підозрюваних.

3.7. Щодо можливого застосування іншого запобіжного заходу

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному необхідно врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному необхідно врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Слідчий суддя враховує наявність певних соціальних зв`язків у підозрюваного та його спортивні досягнення, водночас вони з врахуванням інкримінованих дій суттєво не знижують встановлених процесуальних ризиків.

3.8. Щодо взяття підозрюваного на поруки

Щодо клопотання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про бажання взяття особи на поруки, слідчий суддя дослідивши письмові зобов`язання, який виявив бажання взяти підозрюваного на поруки, вимоги ст.180 КПК України та з`ясувавши його стосунки з підозрюваним, приходить до наступних висновків.

Вимогами статті 180 КПК України визначено, що особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку підозрюваного, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Крім того, однією з умов обрання такого запобіжного заходу є впевненість суду в тому, що поручителі дійсно можуть впливати на поведінку обвинувачених та забезпечити їх доставляння до суду на першу вимогу. При цьому важливою передумовою ефективної дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є почуття довіри і поваги підозрюваних до поручителів. Такі взаємовідносини гарантують, з одного боку, прагнення самої особи до дотримання цього запобіжного заходу, а з другого - забезпечують можливість реального впливу поручителя на їх поведінку.

Аналізуючи зазначені вимоги чинного кримінального процесуального законодавства та дослідженні у ході судового розгляду докази, документи та пояснення, надані особою, яка виявила бажання бути поручителем підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що вказана особа дійсно заслуговує на особливу довіру, оскільки користуються авторитетом.

Не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, що звернулась з поданою заявою, який є депутатом місцевої ради, слідчий суддя зазначає, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини інкримінованих обвинуваченим дій, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування такого запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що особиста порука з огляду на наведені вище ризики є недостатнім запобіжним заходом, який може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи вище викладене, насильницький характер інкримінованих дій, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про бажання взяття особи на поруки.

3.9. Висновки слідчого судді

Слідчий суддя, враховуючи встановлені обставини, існування ризиків в їх сукупності та взаємозв`язку, на переконання слідчого судді запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може негативно вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

3.10. Щодо визначення розміру застави

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги та те, що кримінальне правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 вчинене із погрозою застосуванням насильства, обставини можливого вчинення таких дій, особливу цинічність таких дій в умовах воєнного стану, наразі відсутні підстави для визначення до ОСОБА_4 застави.

З врахуванням строків застосування запобіжного заходу, клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 193, 194 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

У задоволенні заяв ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про взяття підозрюваного на поруки відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 серпня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання

Слідчий суддя ОСОБА_1