23.02.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/171/24
Провадження № 1-кп/533/34/24
УХВАЛА

22 лютого 2024 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

захисника ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ),

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, складеного у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000872 від 24.11.2023,

установив

21.02.2024 до Козельщинського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

До обвинувального акта додано реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка підозрюваного та захисника про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Далі судом встановлено, що обвинувачений своєчасно отримав копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

В кримінальному провадженні захист обвинуваченого здійснює ОСОБА_6 ..

Обвинуваченому під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором у підготовчому судовому засіданні оголошено клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

На обґрунтування клопотання зазначено, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 є запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та або суду. У разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, обвинувачений ОСОБА_5 з метою ухилення від відбування покарання може ухилитися від органу досудового розслідування та або суду.

Також, метою застосування саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою є запобігання спробам незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, обвинувачений мешкає у тому ж населеному пункті що і потерпіла та свідки, а отже перебування обвинуваченого за своїм місцем мешкання також може негативно вплинути на життєдіяльність потерпілої.

Окрім цього, прокурор прохав з урахування вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України прохав не визначати обвинуваченому розмір застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Потерпіла та законний представник не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про обрання обвинуваченому вищезазначеного запобіжного заходу.

Захисник та обвинувачені прохали відмовити в задоволенні прокурору клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, оскільки прокурором на обґрунтування продовження існування вищезазначених ризиків не зазначив доказів їх існування.

Окрім цього, захисник та обвинувачений прохали обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, прийшов до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.11.2023 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому ухвалою слідчого судді від 19.01.2024 було продовжено до 25.02.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право продовжити, обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки справа знаходиться на стадії судового розгляду по суті то суд не дає оцінки обґрунтованості підозри.

Суд вважає що існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України прокурором в судовому засіданні доведено, оскільки у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, обвинувачений ОСОБА_5 з метою ухиленні від відбування покарання може ухилитися від органу досудового розслідування та або суду.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, суд зазначає наступне.

Оцінюючи вірогідність існування вказаного ризику суд виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Тобто, вплив на свідків та потерпілу можливий як на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від цих осіб та їх дослідження судом.

До того ж, під час виконання вимог ст. 290 КПК України стороні захисту та обвинуваченому у повному обсязі було відкрито матеріали досудового розслідування, у зв`язку з чим обвинуваченому став відомий зміст показань потерпілої та свідків, якими прокурор має намір доводити пред`явлене обвинувачення.

Зазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірність незаконного впливу з боку обвинуваченого безпосередньо або через знайомих йому осіб на потерпілу та свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень, тому встановлена судом заборона спілкування з свідками та іншими учасниками кримінального провадження може слугувати важливим фактором для запобігання ризику впливу на цих осіб.

Окрім цього, обвинувачений мешкає у тому ж населеному пункті що і потерпіла та свідки, а отже перебування обвинуваченого за своїм місцем мешкання може вплинути на останніх з метою зміни останніми показів на свою користь, а також може негативно вплинути на життєдіяльність потерпілої.

З огляду на вищевикладене, а також приймаючи до уваги ту обставину, що допит потерпілої та свідків у даному кримінальному провадженні ще не розпочато, а тому суд приходить до висновку, що ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків не зменшився та продовжує існувати, що обумовлює необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу суд враховує положення ст. 194 КПК України, за змістом яких недоведеність стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні є підставою для відмови у застосуванні запобіжного заходу. При цьому, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Досліджуючи питання щодо можливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право продовжити, обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Судом вивчалась можливість застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам. Проте, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних

прав та інтересів. Суд не ігнорує ті аргументи, які наводилися захисником на користь обвинуваченого, однак у цьому випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі.

Окрім цього, продовження існування вищевказаних ризиків обґрунтовується характером злочину, який вчинено проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої особи. Зазначені обставини також свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, враховуючи конкретні обставини даного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність встановлених ризиків, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, суд приходить до висновку про неможливість застосувати інші більш м`які запобіжні заходи.

Отже, суд заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, приходить до висновку, що клопотання прокурора про обрання на стадії підготовчого судового провадження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Також, ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні клопотання захиснику та обвинуваченому про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно відмовити.

Також, суд враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України вважає, що відсутні підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки обвинувачений обвинувачується в злочині із застосуванням насильства.

Далі судом встановлено, що відповідно до обвинувального акта обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Ч.4 ст. 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд роз`яснює обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Згідно з ч. 11 ст. 31 КПК України, суддя чи склад колегії суддів для конкретного кримінального провадження визначається у порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років, та стороною захисту, яке підтримане обвинуваченим заявлено клопотання про колегіальний розгляд даного кримінального провадження у складі трьох суддів, що є його беззаперечним правом, суд дійшов висновку про необхідність здійснення даного кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, у зв`язку з чим кримінальне провадження необхідно передати до канцелярії Козельщинського районного суду Полтавської області для визначення складу колегії суддів, відповідно до вимог ч. 3 ст. 35 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 35, 177, 181, 196, 314-317, 369, 372, 376 КПК України, суд,

постановив

У задоволенні клопотання захиснику про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят днів) до 21 квітня 2024 року включно.

Клопотання захисника та обвинуваченого про судовий розгляд кримінального провадження колегіальним судом у складі трьох суддів задовольнити.

Розгляд кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000872 від 24.11.2023 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України передати до канцелярії Козельщинського районного суду Полтавської області для визначення колегії у складі трьох суддів, відповідно до вимог ч. 3 ст. 35 КПК України.

Розгляд кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні відкласти.

Ухвала може бути оскаржена, в частині обрання запобіжного заходу, впродовж 7 (семи) днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що повний текст ухвали буде виготовлений та оголошено 08 год 00 хв 23.02.2024.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошено 08 год 00 хв 23.02.2024.

Суддя ОСОБА_1