ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/186/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчий суддя у задоволенні клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із обмеженням волі відмовлено. Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 17.05.2024, яке погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження №0001213 від 16.05.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 задоволено. Застосовано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави у кримінальному провадженні. Строк дії ухвали 23 год. 59 хв. 13 липня 2024 року.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду необхідність обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 на свободу. За встановлених обставин слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав вважати пред`явлену ОСОБА_7 підозру обґрунтованою, а також про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2024 року та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Свої вимоги мотивує тим, що слідчим та прокурором будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, щодо можливості підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення не надано.

Також вважає, що до обраного запобіжного заходу не долучено доказів обгрунтованої підозри в тому, що ОСОБА_7 вчинив дане кримінальне правопорушення і відсутні докази його причетності.

Захисник вважає, що долучені докази до клопотання про обрання запобіжного заходу жодним чином не вказують на причетність обвинуваченого до вчиненого ним правопорушення.

Адвокат вказує на те, що долучені до даного клопотання докази, а саме покази потерпілих, протокол огляду місця події, покази свідків, вказують на можливе вчинене кримінальне правопорушення, а не вчинення самим ОСОБА_7 .

Вважає, що перебування ОСОБА_7 на місці вчинення кримінального правопорушення не може бути доказом причетності його до інкримінованого йому правопорушення, оскільки він добровільно залишався на місці події до прибуття працівників поліції, що вказує на його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Також зазначає, що до клопотання слідчого не долучено жодних доказів, які б вказували про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 потерпілому, крім цього в ухвалі суду не вказані обгрунтування слідчого судді, щодо не визначення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що задовольняючи клопотання старшого слідчого про застосування цього запобіжного заходу слідчий суддя, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, мотивувавши своє рішення наявністю зазначених в клопотанні ризиків, обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, та прийшов до обґрунтованого висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею ретельно перевірені.

Так, 17 травня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний і насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні вказаного злочину за таких обставин: 16.05.2024 близько 16:00 год. у ОСОБА_7 , який перебував на території парку «Сопільче», що у м. Тернопіль, неподалік тенісного корту «Central Park Ternopil» за географічними координатами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , під час словесного конфлікту із ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел, 16.05.2024 близько 16:00 год. ОСОБА_7 , який перебував на території парку «Сопільче», що у м. Тернопіль, неподалік тенісного корту «Central Park Ternopil» за географічними координатами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з метою заволодіння чужим майном, раптово, для подолання можливого опору вчинив напад на ОСОБА_10 , нанісши один удар кулаком правої руки в область голови, від якого потерпілий упав на землю і втратив свідомість, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді забійного осаднення верхньої губи з ліва та забій нижньої щелепи. Надалі ОСОБА_7 , подавивши волю потерпілого до опору та продовжуючи свій злочинний намір, скориставшись короткочасною втратою свідомості ОСОБА_10 , умисно, відкрито, з корисливих мотивів викрав із гаманця останнього грошові кошти в сумі 1350 грн. В подальшому, з викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, в результаті чого своїми умисним злочинними діями спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 1350 грн.

Згідно оскарженої ухвали, слідчий суддя визнав установленим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний і насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що такі висновки слідчого судді підтверджуються зібраними на цей час досудовим розслідуванням доказами, а саме даними:

протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що 16.05.2024 року близько 16 год. 00 хв. чоловік ромської національності на ім`я ОСОБА_11 перебуваючи в парку Сопільче в м. Тернополі неподалік тенісного корту наніс йому удар кулаком у ділянку голови, внаслідок чого він на кілька секунд втратив свідомість, після чого побачив як той чоловік йде від нього, а неподалік на траві лежить гаманець потерпілого без грошей, які там були в сумі 1350 грн. Тоді потерпілий побіг за чоловіком на ім`я ОСОБА_11 та під час переслідування зателефонував на лінію 102. Наздогнавши ОСОБА_11 , потерпілий разом з ним очікував на приїзд поліції;

протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які пояснили, 16.05.2024 року заступили на чергування і близько 16:12 год на службовий планшет прийшло повідомлення про вчинення розбійного нападу у парку Сопільче. Прибувши близько 16:20 год на місце виявили заявника, який повідомив, що чоловік, який перебуває поряд із ним здійснив напад на нього, що виразилось в нанесенні удару кулаком у ділянку голови, з подальшою короткостроковою втратою свідомості, та викрав його грошові кошти;

протоколом огляду місця події від 16.05.2024 року, яким зафіксовано обстановку на місці вчинення нападу на потерпілого;

медичним висновком спеціаліста №4104 від 16.05.2024р. про те, що у потерпілого ОСОБА_10 виявлено ЗЧМТ, струс головного мозку?, Забійне осаднення верхньої губи зліва і забій нижньої щелепи та рекомендовано амбулаторне лікування і консультація нейрохірурга;

протоколу затримання підозрюваного від 16 травня 2024 року, згідно якого в ОСОБА_7 було виявлено грошові кошти з номіналом, який збігається з номіналами купюр, про які попередньо вказував потерпілий під час його допиту.

На підставі наведених доказів слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що надані стороною обвинувачення матеріали на даному етапі розслідування дають достатні підстави вважати, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а тому пред`явлена ОСОБА_7 підозра є обґрунтованою.

Аналізуючи доводи захисника про відсутність ризиків, визначених ст.177 КПК України, колегія суддів приходить до переконання про їх необґрунтованість та погоджується із висновками слідчого судді про те, що в цьому кримінальному провадженні існують доведені стороною обвинувачення ризики, що передбачені:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваному у випадку доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи міру покарання за вчинений ним злочин, він може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваному відомий потерпілий, а тому він зможе схиляти його до дачі неправдивих показів чи відмовити від дачі показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вірно зазначив і з цим погоджується колегія суддів, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працюючий та не має постійного джерела доходу, не судимий в силу вимог ст.89 КК України, однак притягувався до кримінальної відповідальності за ст.186 КК України.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин інкримінованого ОСОБА_7 особливо тяжкого кримінального правопорушення, який вчинено в умовах воєнного стану, а саме - нападу з метою заволодінням чужим майном, поєднаний із насильством та заподіянням тілесних ушкоджень, та даних про особу підозрюваного в сукупності з наявністю ризиків, що передбачені ст.177 КПК, на даному етапі досудового розслідування є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання вказаним таким ризикам, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту щодо відсутності доказів нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, колегія суддів вважає, необгрунтованими, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявна копія Консультаційного висновку спеціаліста №4104 від 16.05.2024 року виданого Тернопільською міською комунальною лікарнею (а.к.п. 20) про те, що у ОСОБА_10 виявлено забійне осаднення верхньої губи з ліва, забій нижньої щелепи.

Також, в ході апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя правильно, з урахуванням наявних відомостей про обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК, застосував п.1 ч.4 ст.183 КПК України і не визначив розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодінням чужим майном, який поєднаний із насильством до потерпілого.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про незаконність застосованого запобіжного заходу є необґрунтованими, а тому підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст.404,407,422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2024 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді