Справа № 347/48/24
Провадження № 1-кп/347/163/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Косів матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000433 від 05.01.2024 року стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 286-1 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Косівського районного суду Івано-Франківської області перебуває дане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні 19.02.2024 року прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підготовче судове засідання було відкладено на 04.03.2023 року у зв`язку з відсутністю у захисника ОСОБА_6 належним чином підтверджуючих документів на представництво інтересів обвинуваченого.

04.03.2024 року захисник ОСОБА_6 не з`явився, в судове засідання, про що було складено акт. Підготовче судове засідання було відкладено на 11.03.2024 року , та призначено обвинуваченому ОСОБА_4 захисника в порядку безоплатної правничої допомоги.

В підготовчому судовому засіданні 11.03.2024 року прокурор доводи клопотання підтримав в повному обсязі.

Клопотання обґрунтував тим, що розгляд справи ще не завершений, а термін тримання під вартою закінчується 14.03.2024 року, і ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не відпали. А саме:

- можливість переховуватися від суду, оскільки обвинувачений усвідомлюючи неминучість та тяжкість покарання за вчинений ним злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, може переховуватись від суду,

- незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки перебуваючи на волі та маючи можливість вільного пересування і необмежну можливість спілкування з потерпілою, та свідками по даному кримінальному проваджені, більшість з яких проживають на території Косівського району Івано-Франківської області. Крім того, ще не всі свідки у даному кримінальному провадженні допитані.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , дані про особу обвинуваченого, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, просить клопотання задовольнити та продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, та просив клопотання задовольнити з наведених у ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в задоволенні клопотання заперечили. Захисник спросив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Захисник ОСОБА_5 просив звернути увагу, на той факт, що обвинувачений сприяв розкриттю кримінального правопорушення, та в момент коли сталася дорожньо-транспортна пригода, він викликав працівників поліції, телефонував в швидку медичну допомогу. Вважає, що наявні всі підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Перевіривши доводи клопотання прокурора, заслухавши думку учасників судового провадження, та доводи клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали клопотання, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до змісту вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від слідства та суду, - незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше. Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей та інші обставини.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою Косівського районного суду від 15.01.2024 року було обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 14.03.2024. року включно.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, при цьому вважає доведеним існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, та які на теперішній час залишаються дійсними, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки розуміє неминучість покарання за вчинений злочин, а також те, що кримінальне провадження перебуває лише на стадії підготовчого судового засідання, в даному кримінальному провадження ще не допитувались, ні потерпіла, ні свідки.

Суд також звертає увагу, що обвинувачений являється особою молодого віку, здоровий за станом здоров`я, ніде офіційно не працює, отже не має постійного джерела доходу, не одружений, жодних утриманців немає.

Вказані обставини на переконання суду свідчать про відсутність міцних соціальних зв`язків, що давало б підставу для застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Оцінюючи в сукупності відносно обвинуваченого всі обставини, зазначені в ч. 1.ст. 178 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити обвинуваченому строк тримання.

Виходячи з цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 197 КПК України строком на 60 днів.

Що стосується доводів захисника в частині можливості обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, то суд зауважує.

Злочин, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 є тяжким (ст. 12 КК України), за нього передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Це може сприяти виникненню намірів уникнути відповідальності способами, які визначені у п. 1 - 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому свідчить про існування ризиків, реальність яких залежить від обставин, пов`язаних із особою обвинуваченого, оскільки сама по собі тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для тримання його під вартою.

Щодо клопотання обвинуваченого та його захисника про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то таке задоволенню не підлягає, оскільки стороною захисту не доведено наявність підстав, які б обґрунтовували застосування такого виду запобіжного заходу. Не доведено, що такий вид запобіжного заходу зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Крім того, на стадії підготовчого суд позбавлений можливості достовірно стверджувати, про те, щ обвинувачений активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Суд бере до уваги, той факт, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення належить до категорії тяжких злочинів, який вчинений у стані алкогольного сп`яніння та спричинив загибель людини, тому суд доходить переконання, що в даному конкретному випадку відсутні підстави для визначення застави, оскільки її внесення у випадку визначення, та відповідно звільнення обвинуваченого з під варти, не зможе гарантувати належним чином виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, не зможе нівелювати наявні на даний час ризики та забезпечити дієвість даного провадження.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає обґрунтованим клопотання про продовження обвинуваченому такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 184, 193-198, 315, 331, 350, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, до 09 травня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії запобіжного заходу обчислювати з моменту винесення ухвали суду, тобто з 11.03.2024 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1