Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8692/23
Провадження №1-кп/523/750/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

16.05.2024 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0000337 від 09.05.2023 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, має середню освіту, не одружена, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

по звинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 08.05.2023 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин (більш точний час встановити не вдалось можливим), знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає та веде спільний побут разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин спровокувала словесний конфлікт, в ході якого, вчинила відносно своєї матері ОСОБА_5 психологічне насильство, яке виражалось в словесних образах, погрозах фізичною розправою і принижуванні її честі та гідності.

Вказані незаконні дії мали систематичний характер, оскільки ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, систематично, з метою вчинення психологічного та фізичного насильства, неодноразово вчиняла відносно ОСОБА_5 домашнє насильство, внаслідок чого притягувалася до адміністративної відповідальності, а саме ухвалами суду від 20.10.2022 року, 01.02.2023 року та 06.02.2023 року.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе визнала повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті. По суті справи пояснила, що у неї з мамою постійно виникають конфлікти, за що її багато разів притягували до адміністративної відповідальності. Також пояснила, що у скоєному розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилась, при цьому на адресу суду надані заяви від останньої с проханням слухати справу за її відсутності, а також про відсутність притензій до обвинуваченої.

Так як обвинувачена свою вину визнала повністю, підтвердила обставини скоєного злочину, погодилась на спрощену форму судового розгляду, а саме просила не досліджувати докази які вона не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати:

- по ст.126-1 КК України за ознаками: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи та винуватість обвинуваченої у скоєному кримінальному правопорушенні доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії злочину невеликої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченої, яка, раніше не судима, офіційно не працює, не одружений, негативно характеризується за місцем мешкання, відношення обвинуваченої до вчиненого злочину, провину визнала повністю, щиро покаялась.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст..65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.

Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченої до скоєного злочину, думку прокурора, який вважав за необхідне обрати обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі із випробувальним терміном, думку обвинуваченої, яка погодилась із прокурором, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання.

Цивільний позов не заявлявся. Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1-го року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді 1-го року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась та скасуванню не підлягає.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: