В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2024 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000529 від 26.07.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Радехів Радехівського району Львівської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2023 року близько 17 год. 20 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю, в присутності дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , схопив руками за передпліччя правої та лівої руки свою колишню дружину ОСОБА_4 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів на правому і лівому плечах. Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 проколов шкіру правого плеча ОСОБА_4 заздалегідь підготовленою ін`єкційною голкою, від чого у останньої утворились синець та крапкове садно на правому плечі.

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_6 , у потерпілої ОСОБА_4 утворились підшкірні крововиливи на правому та лівому плечах, синець та крапкове садно на правому плечі, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав частково та повідомив суду, що з потерпілою ОСОБА_4 він перебував у шлюбі 20 років, однак у 2021 році вони розлучилися. Дві доньки, народжені у шлюбі, залишилися проживати з матір`ю. Причиною розлучення було бажання потерпілої проживати з іншим чоловіком. З моменту шлюбу вони не зустрічалися, однак він мав до неї претензії щодо нецільового використання аліментів на дітей та їх виховання. В цей день він запланував зустріч зі своїм знайомим на вулиці Драгоманова. Очікуючи його, він перебував у своїй машині і читав книжку. Раптом він побачив жінку, схожу на його колишню дружину, однак був не впевнений у цьому. Він підійшов до неї ззаду і доторкнувся. Потерпіла повернулася до нього обличчям і одразу ж сказала пасинку, щоб він біг за поліцією. Обвинувачений взяв її передпліччя рук, а вона почала голосно кричати, привертаючи увагу інших людей. Щоб вона замовкла, він стиснув свої руки, і можливо, саме від цього у неї були синьці на руках, оскільки він не розрахував свою силу. На думку обвинуваченого, потерпіла «гарно підготувалася та зіграла». Щодо голки, яку знайшли та оглянули у судовому засіданні, припустив, що її «підкинули свідки, допитані у судовому засіданні і які продають наркотичні засоби», ім`я яких він відмовився назвати. На думку обвинуваченого, протягом 15 хвилин від моменту як він зупинив потерпілу та приїхала «швидка допомога», будь хто з присутніх під час конфлікту, міг вколоти потерпілу голкою або це зробила вона сама собі з метою незаконного збагачення за його рахунок.

Не дивлячись на не визнання ОСОБА_6 своєї вини у повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, його вина повністю підтверджується зібраними по справі доказами, обсяг яких було визначено за погодженням з учасниками судового провадження.

Так, потерпіла в суді дала показання, що з обвинуваченим вони перебували у шлюбі, який був розірваний у 2021 році. У шлюбі у них народилося двоє дітей. 25 травня 2023 року вона приблизно о 17 годині вийшла з роботи та йшла по АДРЕСА_2 зі своїм малолітнім пасинком. Позаду хтось схватив її за передпліччя, і коли вона повернула голову, то побачила свого колишнього чоловіка, а потім відчула два уколи ін`єкційною голкою в руку. Вказала, що з моменту розлучення вона з обвинуваченим не бачилися. Останній почав з`ясовувати з нею стосунки та погрозами намагався примусити її відмовитися від поділу спільного майна. Щоб убезпечити пасинка ОСОБА_8 , 2016 року народження, вона відправила його назад до дитячого садочка, де вона працює. При спробі телефонувати до поліції, обвинувачений вибив у неї телефон, який впав на землю. Вона підняла його та викликала поліцію. При цьому, обвинувачений у правій руці тримав ін`єкційну голку, і відповіді на її питання, що в ній знаходиться, - не надав. В подальшому, він викинув голку у траву на газон біля тротуару. До них підійшли свідки, а потім приїхала поліція та карета швидкої допомоги.

В судовому засіданні були допитані наступні свідки сторони обвинувачення:

Свідок ОСОБА_9 в суді дав показання, що спостерігав за словесною сваркою чоловіка та жінки. Остання почала кричати і кликати на допомогу. Від них відбігла дитина років 9-10. Коли він підійшов до них, потерпілу «трусило» і вона сказала, що обвинувачений їй щось вколов. Він прийняв рішення перебувати на місці конфлікту з метою захисту потерпілої, поки не приїхали поліція та «швидка допомога».

Свідок ОСОБА_10 показала, що є колегою потерпілої і їй відомо про їх процес розлучення. Перебуваючи на роботі у якості помічника вихователя дитячого садочка, в кінці дня до них прибіг пасинок потерпілої та повідомив, що « ОСОБА_11 б`ють і що їй щось вкололи». Вона відразу ж побігла на вулицю Драгоманова та побачила як обвинувачений тримає потерпілу за руку, а вона плаче. На руці у потерпілої вона побачила слід від проколу голкою та кров. У потерпілої піднявся тиск і вона себе погано почувала. Крім неї, біля місця кримінального правопорушення знаходилися також інші свідки. Недалеко від цього місця стояла машина обвинуваченого. На питання, що саме обвинувачений вколов потерпілій, останній зазначив, що це не її справа та вживав нецензурну лексику.

Свідок ОСОБА_12 зазначив, що працює в Управлінні патрульної поліції і саме він виїжджав на місце події кримінального правопорушення. Потерпіла їм повідомила, що колишній чоловік її шарпав та щось їй вколов. Обвинувачений не заперечував конфлікт з колишньою дружиною, однак не вказував, що вколов її голкою чи шприцем. Оглянувши прилеглу територію, він побачив у траві голку з ковпачком і викликав слідчо-оперативну групу. На місці події перебували і інші свідки.

Судом також досліджено відповідно до вимог ст. 358, ст. 359 КПК України письмові та речові докази, документи, які були долучені до матеріалів кримінального провадження стороною обвинувачення:

- з даних протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25 липня 2023 року вбачається, що потерпіла звернулася до поліції у зв`язку з тим, що у цей день, приблизно о 17:20 -17:30 год, колишній чоловік ОСОБА_6 на вулиці Драгоманова у м.Львові наніс їй 2-3 колоті рани невідомим предметом (голкою), чим заподіяв тілесні ушкодження, висловлював словесні погрози фізичною розправою на її адресу;

- згідно даних протоколу огляду місця події від 25 липня 2023 року(з фототаблицями), слідчим СВ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 у присутності обвинуваченого ОСОБА_6 , за участі понятих, оглянуто ділянку місцевості біля житлового будинку( АДРЕСА_2 ) та вилучено у траві голку від медичного шприца;

- згідно даних протоколу огляду від 28 липня 2023 року, всередині спецпакету знаходилась ін`єкційна голка - порожниста вузька металева трубка, виготовлена з нержавіючої хромонікелевої сталі, один кінець якої косо зрізаний і загострений, а на другому кінці щільно закріплена муфта з латуні загальною довжиною 5,5 см. Представлена голка призначена для підшкірних і внутрішньом`язових ін`єкцій, про що свідчить гострий кут зрізу. Голка одним кінцем знаходиться у пластмасовій муфті блакитного кольору, довжиною 2 см. На момент огляду на стінках муфти будь-які залишки речовин відсутні, голка захищена прозорим пластмасовим ковпачком довжиною 4,8 см. На момент огляду на стінках ковпачка відсутні будь-які залишки речовини.

Вказаний речовий доказ був оглянутий у ході судового засідання;

- згідно висновку експерта №588 від 26 липня 2023 року у потерпілої ОСОБА_4 виявлено підшкірні крововиливи на правому і лівому плечах, синець і крапкове садно на правому плечі, які могли виникнути 25 липня 2023 року і відносяться до легкого ступеня тяжкості. Підшкірні крововиливи утворились від дії тупих предметів, синець і крапкове садно від дії колючого предмета.

При вирішенні питання про належність та допустимість доказів у даному кримінальному провадженні суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Зокрема, згідно ст. 85 КК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч. 1 ст. 86 КК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказу під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими та жодної із передбачених КПК України обставин для визнання вказаних доказів недопустимими судом не встановлено, як і істотних порушень прав і свобод обвинуваченого, гарантованих Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, при проведенні досудового розслідування.

Прокурором було надано суду також протокол проведення слідчого експерименту від 10 серпня 2023 року, який відбувся у приміщенні службового кабінету №32 ЛРУП ГУНП у Львівській області в ході якого була допитана потерпіла ОСОБА_4 за участі «інших осіб» ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Приписами ч. 4 ст. 95 КПК України встановлено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК України. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів - протоколом слідчого експерименту.

При цьому, проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення потерпілою обставин кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК України.

Відтак, суд відхиляє у якості доказу дані, які містяться у протоколі слідчого експерименту, оскільки потерпіла була безпосередньо допитана судом.

Отже, під час судового розгляду достовірно встановлено, що 25 липня 2023 року між обвинуваченим та потерпілою, як колишнім подружжям, виник конфлікт. Суд вважає, що показання потерпілої про те, що тілесні ушкодження їй умисно заподіяв обвинувачений є логічними, послідовними та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, в тому числі: показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , щодо правдивості яких у суду сумніву не виникло; протоколами огляду місця події та предмету; висновком судово-медичної експертизи №588 від 26 липня 2023 року. Щодо вказаного висновку експерта, сторонами кримінального провадження жодних заперечень не висловлювалось.

Версія обвинуваченого, що останній завчасно запланував на вулиці Драгоманова зустріч зі знайомим та очікував його, - не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. Стороною захисту не доведено жодним належним та допустимим доказом, що обвинувачений випадково, згідно його показів, побачив потерпілу, а не цілеспрямовано очікував її для з`ясування стосунків. Судом були створені всі умови для змагального процесу, однак клопотань про допит свідків сторони захисту не надходило.

Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Належним чином стороною обвинувачення підтверджено і наявність обтяжуючих обставин, а саме, вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя та його вчинення у присутності дитини(показання потерпілої, свідків, свідоцтво про народження малолітнього ОСОБА_8 , рішення суду про розірвання шлюбу між потерпілою та обвинуваченим). При цьому, суд не погоджується з твердженням сторони захисту про відсутність дитини на місті кримінального правопорушення. Так, свідок ОСОБА_10 чітко зазначила під час допиту, що ОСОБА_18 прибіг до дитячого садочка та повідомив їй, що потерпілу «б`ють і що їй щось вкололи». Отже, дитина була очевидцем події кримінального проступку, в якому обвинувачується ОСОБА_6 .

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 у повному обсязі своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд розцінює як намір ухилитись від кримінальної відповідальності за його скоєння, оскільки в суді було достовірно встановлено, що дії обвинуваченого були спрямовані на заподіяння потерпілій умисного легкого тілесного ушкодження, обвинувачений усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання.

Суд вважає за необхідне зазначити, що надані стороною захисту виписки про рух коштів по банківському рахунку обвинуваченого, не спростовують його винуватості, оскільки підтверджують лише факт виконання ним батьківських обов`язків по матеріальному утриманню його неповнолітньої дитини.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують її покарання.

Згідно вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 67 КК України визнає вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя та вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії кримінальних проступків, конкретні його обставини, часткове визнання вини, особу винного, який раніше не судимий, не працевлаштований, згідно посвідчення серії НОМЕР_1 є учасником бойових дій, у період з 09 березня 2022 року по 13 грудня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією РФ проти Держави Україна, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одруженого, відсутність пом`якшуючої та наявність обтяжуючих покарання обставин та обирає йому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Щодо вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні

Під час розгляду кримінального провадження потерпіла ОСОБА_4 подала до суду цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Сторона захисту просила відмовити у задоволенні цивільного позову за безпідставністю вимог. Крім того, на думку обвинуваченого, матеріальні витрати потерпілої пов`язані з її обов`язковим медичним оглядом, оскільки вона працює у дитячому закладі. За рахунок цивільного позову потерпіла намагається безпідставно збагатитися.

Статтею 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За нормами ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У п.7 ч.1 ст.368 КПК України зазначено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Судовим розглядом встановлено, що потерпілій протиправними діями обвинуваченого були спричинені легкі тілесні ушкодженнями, в тому числі невідомою ін`єкційною голкою, що підтверджується вищевказаними у вироку доказами, а також доказами, долученими до позовної заяви, які є належними та допустимими. Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки, згідно розрахунково-касових квитанцій потерпіла вимушено витратила саме на перевірку стану свого здоров`я 2085 грн. Доказів, що ці витрати пов`язані з обов`язковим медичним оглядом потерпілої, - сторона захисту, в порушення принципу змагальності, суду не надала.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступне.

Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із частинами третьою-п`ятою статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом, залежно від характеру заподіяних фізичних та душевних страждань, їх глибини та погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, а також інших негативних наслідків, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, останній був спричинений фізичний біль та страждання у момент заподіяння тілесних ушкоджень, що частково було визнано і обвинуваченим.

Крім того, суд вважає, що внаслідок протиправних дій засудженого позивач пережила страх, хвилювання за себе та за свого малолітнього пасинка, який був безпосередньо присутній під час події кримінального правопорушення; істотно змінився звичний уклад життя потерпілої, яка хвилюючись за стан свого здоров`я вимушена була проходити обстеження в медичних установах, щоб виключити загрозу її здоров`ю у зв`язку із застосуванням обвинуваченим ін`єкційної голки невідомого походження. Вона не могла нормально жити і працювати до отримання результатів аналізів, які виключали її зараження інфекційними захворюваннями, внаслідок нестерильних проколів її шкіри ін`єкційною голкою. Вказані обставини, на думку суду, спричинили потерпілій психологічні (моральні) страждання.

В той же час, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, їх тривалість, істотність вимушених змін в організації життя, основоположних засад виваженості, розумності і справедливості, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілої 20000 грн. Саме така сума відшкодування буде еквівалентна завданим їй моральним стражданням внаслідок фізичного болю та вимушених змін в організації життя.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди та 2085 грн 00 коп матеріальної шкоди, всього 22085 гривень(двадцять дві тисячі вісімдесят п`ять)грн 00 коп.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - ін`єкційну голку знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1