В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000136, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.111-2 Кримінального кодексу України,-

УСТАНОВИВ:

Історія провадження.

28.09.2023 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Закарпатської обласної прокуратури надійшов для розгляду обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, розпискою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про отримання ним копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2023 року справу для розгляду передано судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.09.2023 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 Кримінального кодексу України, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2024 постановлено здійснювати спеціальне судове провадження у кримінальному провадженні 0000136 від 11.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.111-2 Кримінального кодексу України; призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Громадянин України ОСОБА_5 не пізніше 10.08.2022 року, перебуваючи на території м. Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області, яка з 03.07.2022 року та на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, перебуваючи на посаді начальника філії «Лисичанський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», маючи відповідну освіту, фахові знання, управлінські навички та досвід роботи ДП «Луганський облавтодор», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки тa бажаючи їх настання, а також розуміючи факт захоплення Сєвєродонецького району Луганської області збройними силами Російської Федерації та лнр, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію та те, що Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою, будучи обізнаним про те, що територія Сєвєродонецького району Луганської області є невід`ємною складовою частиною України, виконуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади Російської Федерації, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Луганської області системи органів державної влади, створеної окупаційною владою, керуючись раніше виниклим мотивом, почав надавати допомогу державі-агресору, збройних формувань, окупаційній адміністрації держави-агресора (пособництво), що діяла на окупованій частині Луганської області.

Так ОСОБА_5 прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора та добровільно зайняв посаду начальника філії «Лисичанський автодор» підконтрольного окупаційній владі Державного унітарного підприємства ЛНР «Луганський автодор» (мовою оригіналу - «Государственное унитарное предприятие Луганской Народной Республіки «Луганский автодор»). Не пізніше 10.08.2022 та по теперішній час, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді т.в.о. начальника філії «Лисичанський автодор» ДУД ЛНР «Луганський автодор» не виконав накази виконавчого директора ДЕГ «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги У країни» №04 від 01.04.2022 року та №05 від 05.04.2022 року, не припинив діяльність підпорядкованого йому підрозділу, не вжив заходів щодо зміни місцезнаходження філії на підконтрольну українській владі територію та не забезпечив консервування наявного в філії майна для недопущення його використання окупаційною владою. Натомість, діючи з метою завдання шкоди Україні, не пізніше 10.08.2022 року ОСОБА_5 підтримав та реалізував рішення окупаційної адміністрації держави-агресора, а також передав представникам держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора та збройним силам матеріальні цінності та інші активи. Зокрема, ОСОБА_5 виконав постанову Уряду ЛНР від 09.04.2022 року №323/22 «Про передачу в тимчасове зовнішнє управління майна», а також виданий на її виконання наказ ДУП ЛНР «Луганський автодор» №42 від 22.04.2022 року, за яким рухоме та нерухоме майно, яке перебувало у власності філії «Лисичанський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», перейшло у власність ДУП ЛНР «Луганський автодор».

На займаній посаді ОСОБА_5 видавав накази, розпорядження, підписував документи вказаної філії та вчиняв інші дії на користь держави-агресора, її збройних формувань та окупаційної адміністрації.

Так, відповідно до листа ДП «Луганський облавтодор» BAT «ДАК «Автомобільні дороги України» начальник філії «Лисичанський райавтодор» ОСОБА_5 , будучи матеріально відповідальною особою за ввірене йому майно філії, організував проведення його інвентаризації та перереєстрації на баланс підконтрольного окупаційній адміністрації ДУП ЛНР «Луганський автодор». Зокрема, під керівництвом ОСОБА_5 на баланс ДУП ЛНР «Луганський автодор» було передане наступне майно: виробнича база ( АДРЕСА_2 ) - адміністративна будівля, майстерні, зал засідань, гаражі, підсобний будинок, склад ПММ, підсобні будівлі, виробнича база ( АДРЕСА_3 ) - будівля контори, гараж, кладова, гараж склад, вантажний (вантожопасажир) ГАЗ-2705-434 В6084АР), спеціальний вантажний піскорозкидач ЗІЛ-131Н, КДМ 131 (р.н.з. НОМЕР_1 ), причіп ПФ 01 Фермер (р.н.з. НОМЕР_2 ), легковий НОМЕР_3 (р.н.з. НОМЕР_4 ), вантажний самоскид КрА3-6510 (р.н.з. НОМЕР_5 ), вантажний самоскид КрА3-256 (р.н.з. НОМЕР_6 ), вантажний самоскид КрА3-6510 (р.н.з. НОМЕР_7 ), легковий ГАЗ-3110 "Волга" (р.н.з. НОМЕР_8 ), вантажний самоскид КАМА3-55111 (р.н.3. НОМЕР_9 ), спеціалізований вантажний фургон ЗІЛ-130 (р.н.з. НОМЕР_10 ), трактор MT3-82.1 (p.H.3. Т4395ЛУ), трактор ЮМЗ-6Д (р.н.3. Т9117ЛУ), трактор Беларус-920 (р.н.3. НОМЕР_11 ), трактор МТ3-82.1 (р.н.з. НОМЕР_12 ), асфальтоукладальник Д-150Б (р.н.3. Т6917ЛУ), автогрейдер Д3-122А-4 (р.н.з. НОМЕР_13 ), екскаватор ЕО-2621B-3 (р.н.з. НОМЕР_14 ), мотокаток ДУ-54 (р.н.з. НОМЕР_15 )), трактор гусеничний ДТ-75 (р.н.3. НОМЕР_16 ), мотокаток МТ3-80 (р.н.3. Т692ОЛУ), мотокаток КС-2 (р.н.з. НОМЕР_17 ), причіпний агрегат АДД-305У1 (р.н.3. Т6915ЛУ), навантажувально-навісне обл. "Борекс" 90, косілка роторна, навісне обладнання піскорозкидач КДМ, навісне обладнання плужне КДМ-1, навісне обладнання косарка РП, навісне обладнання косарка РП, навісне обладнання фреза 930101, навісне обладнання косарка Піран?я, вантажний (фургон) ГАЗ-5304 (р.н.з. НОМЕР_18 ), автобус (вахтовий) ГАЗ 4301 (р.н.з. НОМЕР_19 ), плужне навісне ДС 110, снігоприбирач (коса лопата), трактор Т-150, розкидач цистерна-россоловоз МД8 (р.н.з. НОМЕР_20 ), щепоріз 4М-130 ТР з підсиленою рамою, розкидач піщану-сольової суміші МВЧ-6, бензогенератор КЕНТАВР КБГ-605Е/3, 6,0-6,5 кВт, 380V.

Також дії ОСОБА_5 , який діяв за вказівками керівництва ДУП ЛНР «Луганський автодор» та в інтересах окупаційної влади, сприяли подоланню опору місцевого населення по відношенню до окупаційної влади, утвердженню окупаційної адміністрації та завоювання прихильності місцевих мешканців, формуванню у останніх негативної думки про українську владу, тобто таким чином ОСОБА_5 підтримав рішення та дії держави-агресора, збройних формувань, та окупаційної адміністрації державу-агресору та здійснив добровільну підготовку і передачу матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, збройних формувань, окупаційній адміністрації держави-агресора.

Отже, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.111-2 КК України, а саме: пособництво державі-агресору, вчинив умисні дії, які спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Позиції сторін судового провадження; обґрунтування чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей провадження in absentia.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні обставини, викладені в обвинувальному акті, підтримав у повному обсязі, в обґрунтування винуватості обвинуваченого зазначив, що подані письмові докази підтверджують протиправність злочинних дій ОСОБА_5 , а кваліфікація кримінального правопорушення є правильною для того, щоб довести винуватість ОСОБА_5 поза розумним сумнівом.

Відтак, прокурор просив суд визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, та призначити йому покарання у виді 11 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк 15 років та з конфіскацією майна.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia) ОСОБА_5 , який показань суду не надавав, та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

Відповідно до ухвали суду 10.04.2024 року постановлено здійснювати спеціальне судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 у судові засідання, а також інформація про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України, зокрема, шляхом розміщення відповідних оголошень у газеті «Урядовий кур`єр», повідомлень на офіційному веб сайті суду. Інформація про процесуальні документи публікувалася у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, на офіційному веб-сайті суду; процесуальні документи вручалися захиснику обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , який в свою чергу повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його наміри ухилитися від кримінальної відповідальності.

У той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Водночас, це кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд врахувати, що злочин вчинений ОСОБА_5 можливо внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин; під впливом погрози, примусу або через матеріальну, службову чи іншу залежність, а тому просив виправдати останнього.

Докази на підтвердження встановлених обставин та їх оцінка судом.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на військове вторгнення збройних сил та інших збройних підрозділів Російської Федерації на територію України, з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

Президент Російської Федерації 22 лютого 2022 року направив до ради федерації звернення про використання збройних сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволено.

Приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України та віддав відповідний наказ підрозділам збройних сил та іншим збройним формуванням РФ про військове вторгнення на територію суверенної України через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснити збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснити військову окупацію частин території суверенної України.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку Російської Федерації проти України, під тимчасовою окупацією з 03.07.2022 перебуває і АДРЕСА_2 , на території якого терористичною організацією «ЛНР» створено незаконні органи влади.

З метою відсічі військовій агресії РФ 24.02.2022 Указами Президента України у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затвердженими Верховною радою України.

Починаючи з 03.07.2022 м.Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Севєродонецького району Луганської області тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора Російської Федерації (далі за текстом - держава-агресор РФ).

Так, відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відтак, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», м.Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Севєродонецького району Луганської області внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), з 03.07.2022 та та на час повідомлення про підозру перебуває у окупації.

Окрім цього, починаючи з 2014 року, збройні сили держави-агресора Російської Федерації розпочали бойові дії на території України та окупували Автономну Республіку Крим, а також частину територій Донецької та Луганської областей України.

Таким чином, на частині території Луганської області захоплення органів державної влади, місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємств розпочалося ще з 2014 року, а окуповану військовим шляхом територію фактично контролювала терористична організація «Луганська Народна Республіка».

Після остаточної військової окупації частини населених пунктів Сєвєродонецького району Луганської області у квітні-липні 2022 року, представниками збройних формувань Російської Федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Відповідно до Розпорядження Ради Міністрів Луганської Народної Республіки від 03.02.2015 № 02-05/14/15 було прийнято рішення створити Державне унітарне підприємство Луганської Народної Республіки «Луганский автодор» (мовою оригіналу - «Государственное унитарное предприятие Луганской Народной Республики «Луганский автодор». Зазначене підприємство було створене на матеріально-технічній базі існуючого на території Луганської області та незаконно захопленого представниками воєнізованих формувань Державного підприємства «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»).

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військовим шляхом територіях Сєвєродонецького району Луганської області представники збройних формувань РФ, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення здійснили захоплення органів державної влади, місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємств, серед яких - філія «Лисичанський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України».

У зв?язку з окупацією Луганської області збройними формуваннями держави-агресора рф та введенням воєнного стану на всій території України, виконавчим директором ДП «Луганський облавтодор» видано наказ № 05 від 05.04.2022, відповідно до якого начальникам філій, що знаходяться на тимчасово окупованих територіях, доручено забезпечити зміну місцезнаходження відокремленого структурного підрозділу на підконтрольну українській владі територію.

Наказом ДП «Луганський облавтодор» № 04 від 01.04.2022 начальників та тимчасово виконуючих обов`язки начальників філій ДП «Луганський облавтодор», виробничі бази яких знаходяться на тимчасово окупованій території України, зобов`язано призупинити до закінчення воєнного стану будь-яку виробничу діяльність та вжити заходів щодо консервування рухомого майна для недопущення його використання.

У той же час, відповідно до постанови Уряду ЛНР від 09.04.2022 № 323/22 «Про передачу в тимчасове зовнішнє управління майна», прийнято рішення ввести тимчасове зовнішнє управління майном дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» у складі 12 відокремлених управлінь, серед яких - філія « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

На підставі зазначеної постанови Уряду ЛНР від 09.04.2022 № 323/22 директор ДУП ЛНР «Луганський автодор» ОСОБА_6 видав наказ № 42 від 22.04.2022, відповідно до якого передав у тимчасове зовнішнє управління тимчасово виконуючих обов?язки начальників філій ДУП ЛНР «Луганський автодор» майно філій ДП «Луганський облавтодор» BAТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

У подальшому, на підставі цієї ж постанови Уряду ЛНР від 09.04.2022 № 323/22 директор ДУП ЛНР «Луганський автодор» ОСОБА_6 видав наказ № 55 від 05.05.2022, відповідно до якого створив Комісію по інвентаризації майна дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» з метою його подальшої передачі у власність ЛНР.

Згідно статуту підконтрольного окупаційній владі ДУП ЛНР «Луганський автодор», затвердженого наказом міністерства інфраструктури та транспорту ЛНР від 18.01.2023 № 3-ОД, управління підприємством здійснюється відповідно до діючого законодавства Російської Федерації, луганської народної республіки та цього статуту.

Відповідно до п. 6.5. Статуту до складу ДУП ЛНР «Луганський автодор» входять філії, серед яких - філія «Лисичанський автодор» (93300, ЛНР, Попаснянський район, м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 278).

На підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України стороною обвинувачення надано наступні письмові документи, відеозаписи, які досліджені судом:

1. Витяг з ЄРДР від 11.09.2023 року /т.1, а.с.104/;

2. Постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 11.09.2023 року /т.1, а.с.107-115/;

3. Відповідь на доручення №78/3/5/7-11253 від 30.05.2023 року начальника 7 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській області полковника ОСОБА_8 , відповідно до якої встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав добровільну згоду на своє призначення російською окупаційною владою на посаду керівника районного автодору ДУП ЛР «Луганський автодор» та перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області здійснюють господарську діяльність у взаємодії з незаконними органами Російської Федерації /т. 1, а.с. 118-125/

4. Відповідь на доручення №76/3/5/7-2981-73 від 28.07.2023 року заступника начальника ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБ України в Луганській області полковника ОСОБА_9 /т.1, а.с. 124-125/.

5. Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 27.07.2023 року, довідка до протоколу, з оптичним диском DVD-R від 27.07.2023 року /т.1, а.с.126-131/.

6. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.07.2023 року, фототаблиця до протоколу про проведення пред`явлення для впізнання від 27.07.2023 року, довідка до протоколу про проведення пред`явлення для впізнання від 27.07.2023 року, згідно з якими свідок ОСОБА_10 з чотирьох представлених фотознімках впізнав на фотознімку №2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до 24.02.2022 року був головним інженером філії «Лисичанський райавтодор» ДУП «Луганський автодор» та після окупації російськими окупаційними військами Луганської області очолив філію «Лисичанський автодор» ДУП лнр «Луганський автодор». Крім цього, вказав, що працював із ОСОБА_5 понад 1 року на одному підприємстві /т.1, а.с.132-135/.

7. Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 27.07.2023 року, довідка до протоколу, з оптичним диском DVD-R від 27.07.2023 року /т.1, а.с.136-141/.

8. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.07.2023 року, фото таблиця до протоколу про проведення пред`явлення для впізнання від 27.07.2023 року, довідка до протоколу про проведення пред`явлення для впізнання від 27.07.2023 року, згідно з якими свідок ОСОБА_11 з чотирьох представлених фотознімках впізнав на фотознімку №2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до 24.02.2022 року був головним інженером філії «Лисичанський райавтодор» ДУП «Луганський автодор» та після окупації російськими окупаційними військами Луганської області очолив філію «Лисичанський автодор» ДУП лнр «Луганський автодор». Крім цього, вказав, що працював із ОСОБА_5 понад 7 років на одному підприємстві. /т.1, а.с.142-145/.

9. Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 02.08.2023 року, довідка до протоколу, з оптичним диском DVD-R від 02.08.2023 року /т.1, а.с.146-151/.

10. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.08.2023 року, фото таблиця до протоколу про проведення пред`явлення для впізнання від 02.08.2023 року, довідка до протоколу про проведення пред`явлення для впізнання від 02.08.2023 року, згідно з якими свідок ОСОБА_12 з чотирьох представлених фотознімках впізнав на фотознімку №2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до 24.02.2022 року був головним інженером філії «Лисичанський райавтодор» ДУП «Луганський автодор» та після окупації російськими окупаційними військами Луганської області очолив філію «Лисичанський автодор» ДУП лнр «Луганський автодор». Крім цього, вказав, що працював із ОСОБА_5 понад 7 років на одному підприємстві. /т.1, а.с.152-155/.

11. Протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 02.08.2023 року, довідка до протоколу, з оптичним диском DVD-R від 02.08.2023 року /т.1, а.с.156-161/.

12. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.08.2023 року, фото таблиця до протоколу про проведення пред`явлення для впізнання від 02.08.2023 року, довідка до протоколу про проведення пред`явлення для впізнання від 02.08.2023 року, згідно з якими свідок ОСОБА_13 з чотирьох представлених фотознімках впізнала на фотознімку №1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до 24.02.2022 року був головним інженером філії «Лисичанський райавтодор» ДУП «Луганський автодор» та після окупації російськими окупаційними військами Луганської області очолив філію «Лисичанський автодор» ДУП лнр «Луганський автодор». Крім цього, вказала, що підтримувала із ОСОБА_5 понад 5 років робочі відносини. /т.1, а.с.162-165/.

13. Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 11.08.2023 року, довідка до протоколу, з оптичним диском DVD-R від 11.08.2023 року /т.1, а.с.166-169/.

14. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.08.2023 року, фото таблиця до протоколу про проведення пред`явлення для впізнання від 11.08.2023 року, довідка до протоколу про проведення пред`явлення для впізнання від 11.08.2023 року, згідно з якими свідок ОСОБА_14 з чотирьох представлених фотознімках впізнала на фотознімку №2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до 24.02.2022 року був головним інженером філії «Лисичанський райавтодор» ДУП «Луганський автодор» та після окупації російськими окупаційними військами Луганської області очолив філію «Лисичанський автодор» ДУП лнр «Луганський автодор». Крім цього, вказала, що працювала із ОСОБА_5 на одному підприємстві. /т.1, а.с.170-173/.

15. Протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 10.08.2023 року, довідка до протоколу, з оптичним диском DVD-R від 10.08.2023 року /т.1, а.с.174-178/.

16. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2023 року, фото таблиця до протоколу про проведення пред`явлення для впізнання від 10.08.2023 року, довідка до протоколу про проведення пред`явлення для впізнання від 10.08.2023 року, згідно з якими свідок ОСОБА_15 з чотирьох представлених фотознімках впізнав на фотознімку №2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вказав, що працював із ОСОБА_5 на одному підприємстві. /т.1, а.с.179-182/.

17. Протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 08.08.2023 року, довідка до протоколу, з оптичним диском DVD-R від 08.08.2023 року /т.1, а.с.183-188/.

18. Відповідь на доручення №78/3/5/7-5854/73 від 20.09.2023 року начальника 7 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській області полковника ОСОБА_8 , відповідно до якого встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у серпні 2022 року очолив філію «Лисичанський автодор» дуп лнр «Луганський автодор» /т.1, а.с.189/.

19. Наказ ДУП ЛНР «Луганський автодор» №13 від 10.09.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_5 видав наказ, яким прийняв на баланс філіалу «Лисичанський автодор» гуп лнр «Луганський автодор» наступну техніку: вантажний ГАЗ-2705-434 В6084АР), вантажний ЗІЛ-131Н, КДМ 131 (р.н.з. НОМЕР_1 ), легковий НОМЕР_3 (р.н.з. НОМЕР_4 ), вантажний самоскид КрА3-6510 (р.н.з. НОМЕР_5 ), вантажний самоскид КрА3-256 (р.н.з. НОМЕР_6 ), вантажний самоскид КрА3-6510 (р.н.з. НОМЕР_7 ), легковий ГАЗ-3110 "Волга" (р.н.з. НОМЕР_8 ), вантажний самоскид КАМА3-55111 (р.н.з. НОМЕР_9 ), спеціалізований вантажний фургон ЗІЛ-130 (р.н.з. НОМЕР_10 ), трактор MT3-82.1 (p.H.3. Т4395ЛУ), трактор ЮМЗ-6Д (р.н.з. НОМЕР_21 ), трактор Беларус-920 (р.н.з. НОМЕР_11 ), трактор МТ3-82.1 (р.н.з. НОМЕР_12 ), асфальтоукладальник Д-150Б (р.н.з. НОМЕР_22 ), автогрейдер Д3-122А-4 (р.н.з. НОМЕР_13 ), екскаватор ЕО-2621B-3 (р.н.з. НОМЕР_14 ), мотокаток ДУ-54 (р.н.з. НОМЕР_15 )), трактор гусеничний ДТ-75 (р.н.з. НОМЕР_16 ), мотокаток МТ3-80 (р.н.3. НОМЕР_23 ), мотокаток КС-2 (р.н.з. НОМЕР_17 ), грузовий ГАЗ-5304 (р.н.з. НОМЕР_18 ); автобус (вахтовий) ГАЗ 4301 (р.н.з. НОМЕР_19 ), трактор Т-150 /т.1, 190/.

20. Наказ ДУП ЛНР «Луганський автодор» №1-к від 01.08.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_5 видав наказ, яким прийняв ОСОБА_17 з 01.08.2022 року на посаду головного бухгалтера /т.1, а.с.191/.

21. Наказ ДУП ЛНР «Луганський автодор» №58-ок від 03.08.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_6 видав наказ, яким прийняв ОСОБА_5 на посаду начальника філії «Лисичанський автодор» підконтрольного окупаційній владі Державного унітарного підприємства ЛНР «Луганський автодор» /т.1, а.с. 192/.

22. Повідомлення про реєстрацію в системі індивідуального обліку /т.1, а.с.193/.

23. Акт про фактичне місце проживання №81 від 24.08.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , а.с. 194/.

24. Повідомлення керуючого санацією ДП «Луганський облавтодор» ОСОБА_18 №02-06/32 від 10.08.2023 року /т.1, а.с.195-206/.

25. Відповідь на доручення №78/3/5/71641/73 від 13.07.2023 року начальника 7 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській області полковника ОСОБА_8 , відповідно до якого встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є керівником філії дуп лнр «Луганський автодор» /т.1, а.с.207/.

26. Копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_24 відповідно до якої ОСОБА_5 , 10.10.1971 року є громадянином України /т.1, а.с. 208-209/.

27. Диск DVD-R /т.1, а.с.210/.

28. Характеристика ДП «Луганський облавтодор» від 27.07.2023 року, видана на головного інженера філії «Лисичанський райавтодор» ОСОБА_5 , відповідно до якої останній з 2015 року працював головним інженером філії «Лисичанський райавтодор», за час роботи зарекомендував себе амбіційним, різким, зневажливим до оточуючих і підлеглих, схильний до зловживання спиртними напоями, неодноразово порушував трудову дисципліну, нехтував виконанням своїх службових обов`язків /т.1, а.с.211/.

29. Повідомлення КНП Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» №669 від 14.07.2023 року, відповідно до якого КНП «Центр психічного здоров`я» не має інформації щодо перебування/неперебування на диспансерному або консультативному обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /т.1, а.с.212/.

30. Повідомлення заступника голови Центральної виборчої комісії України ОСОБА_19 №21-24-1396 від 15.08.2023 року /т.1, а.с.213-215/.

31. Інформація Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки НП України №26-11092023/21210 від 11.09.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий /т.1, а.с.126/.

32. Фотодокази розміщення в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального Прокурора інформації про повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про його виклик /т.1, а.с.217-218/.

33. Постанова старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_20 про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 від 12.09.2023 року /т. 1, а.с. 219-221/.

34. Відповідь на доручення №78/3/5/7-5194 від 30.05.2023 року начальника 7 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській області полковника ОСОБА_8 , з якої вбачається, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лисичанськ Луганської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКГП НОМЕР_25 , очолив філію «Лисичанський автодор» дуп лнр «Луганський автодор», перебуває на окупованій території Луганської області у м. Лисичанськ Луганської області. Проживає за адресою: АДРЕСА_1 , продовжує обіймати посаду начальника філії «Лисичанський автодор» дуп лнр «Луганський автодор» та здійснювати протиправну діяльність, спрямовану на пособництво державі агресору /т.1, а.с.222/.

35. Ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.09.2023 року /справа/308/15728/23/, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000136 від 11.09.2023 року за підозрою громадянина України ОСОБА_5 /т.1, а.с.223-226/.

36. Ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.09.2023 року /справа/308/15728/23/, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави /т.1, а.с. 227-230/.

37. Фотодокази розміщення в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального Прокурора інформації про повідомлення про ухвалення слідчим суддею рішення про здійснення спеціального досудового розслідування та повісток про виклик ОСОБА_5 /т.1, а.с. 231-233/.

38. Постанова старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_20 про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 07.06.2023 року /т.1, а.с. 234-236/.

39. Постанова старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_20 про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 11.08.2023 року /т.1, а.с. 237-239/.

Стороною захисту суду докази не надавались.

Оцінка наданих стороною обвинувачення доказів, а також висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про те, що вони є належними доказами, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, суд також вважає, що надані державним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, та отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Доводів щодо недопустимості та недостовірності письмових доказів сторона захисту не наводила.

Інші документи, які надані стороною обвинувачення, не є доказами, а лише процесуальними рішеннями, відомостями, що характеризують особистість обвинуваченого чи інші рішення, які вирішують певні процедурі питання досудового розслідування, встановлюють чи визначають певні процесуальні статуси, або їх затверджують тощо. Тому суд їх не оцінював відповідно до положень ст. 94 КПК України.

Проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом також встановлено, що надані державним обвинуваченням докази є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

При цьому, при доведеності винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом, суд відповідно до ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ураховує правову позицію Верховного суду, викладену у справі № 712/13361/15 (провадження № 51-1604км18, ЄДРСРУ № 74777387), у постанові від 12 червня 2018 року. Крім того, суд враховує правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к (провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445). Зокрема при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК.

ОСОБА_5 обвинувачується у пособництві державі-агресору, тобто у вчиненні умисних дій, які спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора та шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, що передбачено ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази повністю підтверджують той факт, що громадянин України ОСОБА_5 не пізніше 10.08.2022 року, перебуваючи на території м. Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області, яка з 03.07.2022 року та на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, перебуваючи на посаді начальника філії «Лисичанський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», маючи відповідну освіту, фахові знання, управлінські навички та досвід роботи ДП «Луганський облавтодор», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки тa бажаючи їх настання, а також розуміючи факт захоплення Сєвєродонецького району Луганської області збройними силами Російської Федерації та лнр, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію та те, що Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою, будучи обізнаним про те, що територія Сєвєродонецького району Луганської області є невід`ємною складовою частиною України, виконуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади Російської Федерації, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Луганської області системи органів державної влади, створеної окупаційною владою, керуючись раніше виниклим мотивом, почав надавати допомогу державі-агресору, збройних формувань, окупаційній адміністрації держави-агресора (пособництво), що діяла на окупованій частині Луганської області.

Так ОСОБА_5 прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора та добровільно зайняв посаду начальника філії «Лисичанський автодор» підконтрольного окупаційній владі Державного унітарного підприємства ЛНР «Луганський автодор» (мовою оригіналу - «Государственное унитарное предприятие Луганской Народной Республіки «Луганский автодор»). Не пізніше 10.08.2022 та по теперішній час, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді т.в.о. начальника філії «Лисичанський автодор» ДУД ЛНР «Луганський автодор» не виконав накази виконавчого директора ДЕГ «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги У країни» №04 від 01.04.2022 року та №05 від 05.04.2022 року, не припинив діяльність підпорядкованого йому підрозділу, не вжив заходів щодо зміни місцезнаходження філії на підконтрольну українській владі територію та не забезпечив консервування наявного в філії майна для недопущення його використання окупаційною владою. Натомість, діючи з метою завдання шкоди Україні, не пізніше 10.08.2022 року ОСОБА_5 підтримав та реалізував рішення окупаційної адміністрації держави-агресора, а також передав представникам держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора та збройним силам матеріальні цінності та інші активи. Зокрема, ОСОБА_5 виконав постанову Уряду ЛНР від 09.04.2022 року №323/22 «Про передачу в тимчасове зовнішнє управління майна», а також виданий на її виконання наказ ДУП ЛНР «Луганський автодор» №42 від 22.04.2022 року, за яким рухоме та нерухоме майно, яке перебувало у власності філії «Лисичанський райавтодор» ДП «Луганський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», перейшло у власність ДУП ЛНР «Луганський автодор».

На займаній посаді ОСОБА_5 видавав накази, розпорядження, підписував документи вказаної філії та вчиняв інші дії на користь держави-агресора, її збройних формувань та окупаційної адміністрації.

Так, відповідно до листа ДП «Луганський облавтодор» BAT «ДАК «Автомобільні дороги України» начальник філії «Лисичанський райавтодор» ОСОБА_5 , будучи матеріально відповідальною особою за ввірене йому майно філії, організував проведення його інвентаризації та перереєстрації на баланс підконтрольного окупаційній адміністрації ДУП ЛНР «Луганський автодор». Зокрема, під керівництвом ОСОБА_5 на баланс ДУП ЛНР «Луганський автодор» було передане наступне майно: виробнича база ( АДРЕСА_2 ) - адміністративна будівля, майстерні, зал засідань, гаражі, підсобний будинок, склад ПММ, підсобні будівлі, виробнича база ( АДРЕСА_3 ) - будівля контори, гараж, кладова, гараж склад, вантажний (вантожопасажир) ГАЗ-2705-434 В6084АР), спеціальний вантажний піскорозкидач ЗІЛ-131Н, КДМ 131 (р.н.з. НОМЕР_1 ), причіп ПФ 01 Фермер (р.н.з. НОМЕР_2 ), легковий НОМЕР_3 (р.н.з. НОМЕР_4 ), вантажний самоскид КрА3-6510 (р.н.з. НОМЕР_5 ), вантажний самоскид КрА3-256 (р.н.з. НОМЕР_6 ), вантажний самоскид КрА3-6510 (р.н.з. НОМЕР_7 ), легковий ГАЗ-3110 "Волга" (р.н.з. НОМЕР_8 ), вантажний самоскид КАМА3-55111 (р.н.3. НОМЕР_9 ), спеціалізований вантажний фургон ЗІЛ-130 (р.н.з. НОМЕР_10 ), трактор MT3-82.1 (p.H.3. Т4395ЛУ), трактор ЮМЗ-6Д (р.н.3. Т9117ЛУ), трактор Беларус-920 (р.н.3. НОМЕР_11 ), трактор МТ3-82.1 (р.н.з. НОМЕР_12 ), асфальтоукладальник Д-150Б (р.н.3. Т6917ЛУ), автогрейдер Д3-122А-4 (р.н.з. НОМЕР_13 ), екскаватор ЕО-2621B-3 (р.н.з. НОМЕР_14 ), мотокаток ДУ-54 (р.н.з. НОМЕР_15 )), трактор гусеничний ДТ-75 (р.н.3. НОМЕР_16 ), мотокаток МТ3-80 (р.н.3. Т692ОЛУ), мотокаток КС-2 (р.н.з. НОМЕР_17 ), причіпний агрегат АДД-305У1 (р.н.3. Т6915ЛУ), навантажувально-навісне обл. "Борекс" 90, косілка роторна, навісне обладнання піскорозкидач КДМ, навісне обладнання плужне КДМ-1, навісне обладнання косарка РП, навісне обладнання косарка РП, навісне обладнання фреза 930101, навісне обладнання косарка Піран?я, вантажний (фургон) ГАЗ-5304 (р.н.з. НОМЕР_18 ), автобус (вахтовий) ГАЗ 4301 (р.н.з. НОМЕР_19 ), плужне навісне ДС 110, снігоприбирач (коса лопата), трактор Т-150, розкидач цистерна-россоловоз МД8 (р.н.з. НОМЕР_20 ), щепоріз 4М-130 ТР з підсиленою рамою, розкидач піщану-сольової суміші МВЧ-6, бензогенератор КЕНТАВР КБГ-605Е/3, 6,0-6,5 кВт, 380V.

Також дії ОСОБА_5 , який діяв за вказівками керівництва ДУП ЛНР «Луганський автодор» та в інтересах окупаційної влади, сприяли подоланню опору місцевого населення по відношенню до окупаційної влади, утвердженню окупаційної адміністрації та завоювання прихильності місцевих мешканців, формуванню у останніх негативної думки про українську владу, тобто таким чином ОСОБА_5 підтримав рішення та дії держави-агресора, збройних формувань, та окупаційної адміністрації державу-агресору та здійснив добровільну підготовку і передачу матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, збройних формувань, окупаційній адміністрації держави-агресора.

Отже, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.111-2 КК України, а саме: пособництво державі-агресору, тобто у вчиненні умисних дій, які спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора та шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до статті 66 КК не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 відповідно до статті 67 КК, є вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану.

Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, яке виконує виправну функцію, а індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з метою визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, його вид та суспільну небезпечність, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставину, що пом`якшує відповідальність, бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та вважає, що є підстави для призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 111-2 КК України у виді позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності та з конфіскацією майна.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання, суд при призначенні покарання не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слід продовжити до набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, та призначити йому покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 12 (дванадцять) років, з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна на користь держави.

Дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжити до набрання цим вироком законної сили.

Строк відбуття основного покарання слід рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 на виконання цього вироку.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Інформацію про ухвалений вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_21