Cправа №505/587/24
Провадження №1-кс/505/515/2024
УХВАЛА

Іменем України

13.02.2024 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №-0000133 від 08.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, та наданих матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що в провадженні СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №-0000133 від 08.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 07.02.2024 до Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , про те, що 07.02.2024 в період часу з 03:00 по 05:30 годину, невідома особа, шляхом вільного доступу, в умовах дії воєнного стану, скоїла крадіжку належного заявнику, акумулятора від мотоцикла марки «Урал» вартістю 5000 гривень. (ЄО №926 від 07.02.2024)

08.02.2024, відомості по даному факту, слідчим СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000133 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

08.02.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, біля будинку №-160 за вказаною адресою, добровільно видала співробітникам поліції акумуляторну батарею марки «Maxion», червоного кольору, № НОМЕР_1 .

В подальшому, 08.02.2024 проведено огляд на відкритій ділянці місцевості, що розташована біля території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено акумуляторну батарею марки «Maxion», червоного кольору, № НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, вбачається що вилучені предмети та гроші, можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, можуть зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також гроші, цінності, набуті кримінально протиправним шляхом.

З цих підстав, вилучені предмети та гроші відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Разом з тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна зокрема допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

А заборона або обмеження користування, розпорядження майном, як передбачено ч. 11 ст. 170 КПК України можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Необхідність накладення арешту пов`язана з тим, що вилучені предмети є доказом злочину та підлягають експертним дослідженням.

В такому випадку, існують ризики пошкодження, знищення, зміни, тощо, що не дасть можливість проведення експертних досліджень та використання вилученого, в якості речового доказу у кримінальному провадженні.

Від старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява в якій він просить розглянути клопотання без його участі та задовольнити його в повному обсязі.

Відповідно до приписів ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оскільки слідчий надав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, суд вважає, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначеної особи, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст.91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вилучене майно є речовим доказом, оскільки відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, являється предметом кримінально протиправних дій та містить відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом с тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, мають тимчасовий характер.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №-0000133, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 08.02.2024 в ході проведення огляду на відкритій ділянці місцевості, що розташована біля території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: акумуляторну батарею марки «Maxion», червоного кольору № НОМЕР_1 , шляхом заборони власнику майна та третім особам користуватися, відчужувати та розпоряджатися ним будь яким чином з метою збереження слідів кримінального правопорушення.

Визначити місцем зберігання вилученого майна - камера зберігання речових доказів Подільського РУП ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, місто Подільськ, вулиця Соборна, 74.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1