Справа № 404/5119/22
Номер провадження 1-кп/404/272/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0002123 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янки Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працевлаштованого водієм в ДП «Ліси України», одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_6

цивільного позивача ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

01.09.2021 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 , порушуючи вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) (п.2.9. Водієві забороняється: a) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння…), керував технічно справним мотоциклом «Kovi 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по АДРЕСА_3 -земляків (раніше Короленка) в напрямку вул.Братів Ельворті у м.Кропивницькому, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та, проявивши недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, порушив вимоги п.п.1.5, 2.3 (б, д) ПДР України (п.1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом.

Водночас, порушуючи вимоги п.п.11.1, 13.1, 13.3 ПДР України (11.1.Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними; 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу; 13.3. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху), здійснюючи рух у вищевказаному напрямку, ігноруючи вимоги ПРД відносно правил випередження та обгону, ОСОБА_3 почав здійснювати маневр обгону автомобіля «Peugeot 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку та виконував маневр повороту ліворуч до території прилеглої до домоволодіння АДРЕСА_4 , допустивши зіткнення вищевказаних транспортних засобів.

Всі вищевикладені невідповідні та протиправні дії водія ОСОБА_3 та порушення ним вимог п.п.1.5, 2.3 (б, д), 2.9 (а), 11.1, 13.1, 13.3 ПДР України, відповідно до висновку судової інженерно-транспортної (автотехнічної експертизи обставин ДТП) № 22-2798 від 01.09.2022, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що сталась.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась, пасажир мотоцикла «Kovi 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , отримав згідно з висновком судово-медичної експертизи №824 від 04.12.2021 тілесні ушкодження у вигляді: відкритого уламкового перелому фрагментарного перелому обох кісток правої гомілки, рани правої гомілки, гематоми правої гомілки; закритого уламкового перелому акроміального кінця лівої ключиці, рани лівого передпліччя, з ускладненням у виді посттравматичної нейропатії малогомілкового нерву, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286-1 КК України.

Позиція сторони захисту за обвинуваченням, висунутим за ч.2 ст.286-1 КК України

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, показавши, що зранку 01.09.2021 запропонував ОСОБА_5 поїхати до м.Кропивницького погуляти. Акцентував увагу суду на тому, що перед поїздкою з`їв грону винограду сорту «Киш-миш» та плитку шоколаду. Надалі вони разом з потерпілим ОСОБА_5 на мотоциклі «Kovi 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він керував, вирушили до м.Кропивницького, зупинившись по дорозі на АЗС за потребою ОСОБА_5 . Під час зупинки на АЗС він, відчувши першіння у горлі, використав спрей для горла «Ангілекс», яким вже дуже давно користується за рекомендацією лікаря, здійснивши, як зазвичай, близько трьох натискань на дозатор спрею. Достовірно знаючи про те, що згідно з інструкцією до вказаного лікарського засобу водіям не рекомендується керувати транспортними засобами протягом 30 хв. після застосування препарату, він почекав 30 хвилин на АЗС, що під час допиту обвинуваченого також підтвердив потерпілий ОСОБА_5 , після чого продовжив разом з потерпілим поїздку до м.Кропивницького.

Він підтверджує, що за часу, місця та обставин, викладених в обвинуваченні, керуючи мотоциклом «Kovi 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив порушення п.п.1.5, 2.3 (б, д), 11.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, через особисту неуважність, відволікшись на світлофор та не помітивши ввімкнення покажчика лівого повороту водієм транспортного засобу «Peugeot 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , який рухався попереду, внаслідок чого допустив зіткнення із вказаним транспортним засобом. Він повністю погоджується із обставинами ДТП, вказаними у висунутому йому обвинуваченні, характером та ступенем тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень. Після того як потерпілого госпіталізували до медичного закладу, останній, зателефонувавши, попрохав у нього матеріальної допомоги на лікування, на що він зателефонував своєму батьку та попросив привезти гроші. Надалі він, керуючи своїм мотоциклом, рухаючись за службовим автомобілем поліції, поїхав на обов`язкову, за твердженням поліцейських, процедуру огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Проходячи огляд у закладі охорони здоров`я, він не звертав уваги на свої тілесні ушкодження, адже більше переживав за стан здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , а лише 03.09.2021 звернувся до лікаря через ушкодження правої сторони тіла та почав лікування.

Напередодні події 31.08.2021 ввечері він разом з потерпілим ОСОБА_5 вжили по 1 пляшці пива об`ємом приблизно 1 або 1,25л та розійшлися. При цьому він не перебував в стані алкогольного сп`яніння під час керування мотоциклом, зранку 01.09.2021 нормально себе почував, та випиту пляшку пива не пов`язує з встановленим висновком фактом перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Стороною захисту із висунутого обвинувачення за ч.2 ст.286-1 КК України оспорюються:

- факт перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння, зокрема, стверджується про недостовірність результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння через вплив на них застосування обвинуваченим лікарського засобу спрею для горла «Ангілекс», вжитих продуктів харчування, а також отриманих останнім під час ДТП тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим захисником долучені до матеріалів провадження відомості з копій медичних карток ОСОБА_3 (т.3 а.п.99-104, 156-166) та висновок спеціаліста №1 від 02.04.2024 (т.3 а.п.199-200);

- допустимість та достовірність акту медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, його вина підтверджується такими дослідженими судом доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до яких з обвинуваченим ОСОБА_3 він знайомий з 2020 року та перебуває з ним у дружніх стосунках. 01.09.2021 близько 10:00 год. він перебував вдома у м.Знам`янці Кіровоградської області, коли йому зателефонував ОСОБА_3 та запропонував поїхати гуляти до м.Кропивницького. Напередодні ввечері вони разом випили по пляшці пива та розійшлися по домівках. Перед поїздкою ОСОБА_3 алкогольних напоїв не вживав, та ознак сп`яніння не мав. Надалі він разом із ОСОБА_3 вирушили на мотоциклі, належному останньому до м.Кропивницького: ОСОБА_3 був водієм, а він пасажиром. Обставин ДТП детально не пам`ятає, адже був на підпитку та все сталося дуже швидко. Пам`ятає, що ОСОБА_3 у АДРЕСА_4 почав маневр обгону з лівого боку, та, імовірно, не помітив автомобіль марки «Peugeot», з яким вчинив зіткнення. На зустрічну смугу руху мотоцикл не виїжджав, при цьому чи був увімкнений покажчик лівого повороту вказаного автомобіля не пам`ятає.

Після ДТП він з тілесними ушкодженнями був доставлений до лікарні. Одразу після ДТП до нього у лікарню приїхав ОСОБА_3 , який постійно надавав йому матеріальну допомогу під час лікування, загальний розмір якої становить близько 40 тисяч грн. Завдана йому шкода йому відшкодована у повному обсязі, претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_3 він не має. Наступного дня після ДТП ОСОБА_3 розповів йому, що під час огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я було встановлено факт перебування ним ( ОСОБА_3 ) у стані алкогольного сп`яніння з результатом 0,3 ‰ алкоголю.

- показаннями свідка ОСОБА_10 , відповідно до яких він працює рятувальником рятувального відділення ГУ ДСНС України в Кіровоградській області, з обвинуваченим та потерпілим раніше не знайомий. Приблизно осінню 2021 року, рухаючись по дорозі у напрямку мікрорайону Новомиколаївки у м.Кропивницькому по вул. Миколи Левитського, він став свідком того, як водій автомобіля марки «Peugeot», що їхав назустріч, завчасно ввімкнувши лівий покажчик повороту, щоб інші учасники руху мали змогу побачити, рухався у напрямку заїзду до прилеглих будинків. У цей момент мотоцикліст, який рухався у попутному напрямку, почав виконувати маневр обгону вказаного автомобіля, в ході якого відбулося їх зіткнення на зустрічній смузі руху. Унаслідок ДТП транспортний засіб «Peugeot» отримав ушкодження передньої лівої двері, а пасажир мотоцикла отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому ноги, після чого був госпіталізований. Водій мотоцикла, на перший погляд, ознак сп`яніння не мав, був у шоковому стані, адже його товариш (пасажир мотоцикла) стікав кров`ю. При ньому працівники поліції, спілкуючись із водієм мотоцикла, ознак сп`яніння не виявляли;

показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , аналогічними показанням свідка ОСОБА_10 щодо обставин події ДТП, її причинно-наслідкового зв`язку із порушенням ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України, викладених в обвинуваченні, а також щодо наслідків ДТП, оскільки вони були очевидцями вказаної події як учасники дорожнього руху, а ОСОБА_7 її учасником, який підтвердив завчасне увімкнення покажчика лівого повороту та незважаючи на це здійснення обгону обвинуваченим, що також узгоджується з показанням інших вказаних свідків. Водночас свідок ОСОБА_12 зазначив, що ОСОБА_3 , керуючи мотоциклом за обставин, викладених в обвинуваченні, серед іншого, рухаючись у зустрічному напрямку, не надав йому перевагу у русі, виконавши маневр повороту ліворуч та продовжуючи рух попереду, на що він емоційно відреагував, адже ОСОБА_3 створив для нього аварійну обстановку. Свідок ОСОБА_7 також вказав, що після ДТП слідчим було допущено ОСОБА_3 до керування мотоциклом, дозволивши йому поїхати до закладу охорони здоров`я, крім того, обвинуваченим ОСОБА_3 у повному обсязі була відшкодована матеріальна шкода у розмірі 52 тисячі грн., за виключенням страхових виплат, які він планує стягнути в цивільно-правовому порядку, завдана правопорушенням, тому претензій матеріального та морального характеру до останнього він не має.

Свідок ОСОБА_14 , окрім вказаного, також показав суду, що за обставин, викладених в обвинуваченні, викликав поліцію та швидку медичну допомогу, до прибуття якої надав першу медичну допомогу потерпілому ОСОБА_5 , який внаслідок ДТП отримав тілесне ушкодження у вигляді відкритого перелому ноги, при цьому у водія мотоцикла були наявні незначні тілесні ушкодження;

- рапортами від 01.09.2021, згідно з якими 01.09.2021 о 12:01 год. до поліції надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_4 , сталась ДТП за участю автомобіля «Peugeot 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 та мотоцикла «Kovi 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , в результаті якої пасажир вказаного мотоцикла ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та був доставлений машиною швидкої медичної допомоги до травматологічного відділення закладу охорони здоров`я (т.1 а.п.8, 9);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.09.2021 з доданими схемою місця ДТП та фототаблицею, відповідно до якого оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди проїзну частину за адресою: АДРЕСА_4 , де виявлено та вилучено: автомобіль «Peugeot 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та мотоцикл «Kovi 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зафіксовано наявні на них ушкодження, місце їх розташування на проїзній частині, які визнано речовими доказами (т.1 а.п.10-19, 20-22, 24, 26-27, 28-29);

- протоколом перегляду відеозапису від 13.10.2021, відповідно до якого оглянуто зміст оптичного диску «HP CD-R 700 MB», який містить 2 відеофайли «2_734012995.avi» та «2_734012997.avi», що містять відеофіксацію події ДТП, спричиненої порушенням ОСОБА_3 вимог ПДР України за обставин, викладених в обвинуваченні (т.1 а.п.40-41);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17.11.2021, відповідно до якого у приміщенні архіву КНП «Міська лікарня швидкої допомоги Кропивницької міської ради» за адресою: вул.Короленка, 56, м.Кропивницький отримано доступ до картки стаціонарного хворого потерпілого ОСОБА_5 (т.1 а.п.67);

- висновком експерта №824 від 04.12.2021, відповідно до якого згідно з наданою на дослідження медичною документацією у потерпілого ОСОБА_5 зафіксовано тілесні ушкодження у вигляді: відкритого уламкового фрагментарного перелому обох кісток правої гомілки, рани правої гомілки, гематоми правої гомілки, закритого уламкового перелому акроміального кінця лівої ключиці, рани лівого передпліччя, та ускладнення у виді посттравматичної нейропатії малогомілкового нерва, які утворились від травматичної дії тупого предмета (предметів), форма та індивідуальні особливості якого (яких) встановити не є можливим, та могли утворитися у строк та за обставин, викладених в обвинуваченні, та належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в своєму клінічному перебігу (т.1 а.п.70-72);

- висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/112-21/7416-ІТ від 15.09.2021, згідно з яким на момент експертного огляду з технічної точки зору рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «Peugeot 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходилися в працездатному стані (т.1 а.п.78-83);

- висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/112-21/7411-ІТ від 16.09.2021, згідно з яким на момент експертного огляду з технічної точки зору рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина мотоцикла «Kovi 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилися в працездатному стані (т.1 а.п.88-92);

- висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/112-21/7414-ІТ від 22.09.2021, відповідно до якого на момент зіткнення повздовжні вісі автомобіля «Peugeot 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та мотоцикла «Kovi 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відносно один одного розташовувались приблизно під гострим кутом, величину якого встановити неможливо. В умовах розглянутої події вказаний мотоцикл передньою правою частиною контактував з передньою половиною лівої бокової частини кузова зазначеного автомобіля (т.1 а.п.97-104);

- висновком експерта за результатами проведення судової фототехнічної експертизи №СЕ-19/112-21/10606-ФП від 28.12.2021, відповідно до якого згідно із графічними покажчиками на відповідних кадрах наданих на дослідження відеозаписів, у період часу з 11:58:10 год. по 11:58:17 год. мотоцикл «Kovi 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 14,04 км/год±0,56 км/год, а транспортний засіб «Peugeot 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зі швидкістю 17,86 км/год±0,7 км/год. Крім того, відповідно графічних покажчиків на відповідних кадрах наданих на дослідження відеозаписів, проміжок часу з моменту зміни напрямку руху автомобіля до моменту зіткнення з мотоциклом за вищевказаного періоду часу, відповідно до графічних покажчиків на відповідних кадрах наданого на дослідження відеозапису, становить 1,24 секунди; зображення стану лівого покажчика повороту автомобіля «Peugeot 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та стану лівого покажчика повороту мотоцикла «Kovi 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не є можливим; мотоцикл «Kovi 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в період часу з 11:58:10 год. по 11:58:17 год. розташований на смузі зустрічного руху (т.1 а.п.110-125);

- висновком експерта за результатами проведення судової фототехнічної експертизи №СЕ-19/112-21/10611-ФП від 29.12.2021, відповідно до якого відповісти на питання щодо часу руху автомобіля «Peugeot 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по проїзній частині вул.Миколи Левитського у м.Кропивницькому, до моменту зіткнення з мотоциклом «Kovi 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за наданим на дослідження відеозаписом не є можливим. Проміжок часу з моменту зміни напрямку руху автомобіля до моменту зіткнення з мотоциклом в період часу з 11:59:35 год. по 11:59:37 відповідно до графічних покажчиків на відповідних кадрах наданого на дослідження відеозапису становить 1,2 секунди. При цьому за вищевказаного проміжку часу відповідно до графічних покажчиків на відповідних кадрах наданих на дослідження відеозаписів, встановити стан лівого покажчика повороту як автомобіля, так і мотоцикла не є можливим (т.1 а.п.131-136);

- висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №3641/21-27 від 05.10.2021, відповідно до якого ринкова вартість транспортного засобу «Peugeot 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 01.09.2021 складає 199871 грн. 58 коп., вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу станом на 20.09.2021 складає 75563 грн. 21 коп., вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, станом на 01.09.2021 складає 38731 грн. 89 коп. (т.1 а.п.140-152);

- рапортом т.в.о. слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Кіровоградській області від 02.09.2021, відповідно до якого з камер відеоаналітичної системи ГУНП в Кіровоградській області «Безпечне місто» до матеріалів кримінального провадження було долучено відеофайл з відеофіксацією події ДТП, за обставин, викладених в обвинуваченні, що міститься на оптичному диску HP CD-R, який надалі був переглянутий відповідно до протоколу перегляду відеозапису від 02.09.2021 (т.1 а.п.154, 155-156);

- висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №22-2798 від 01.09.2022, відповідно до якого саме дії водія мотоцикла ОСОБА_3 , які не відповідали вимогам п.п.11.1, 13.1, 13.3 ПДР України, знаходяться в причино-наслідковому зв`язку з фактом ДТП та у випадку належного виконання ним вимог вказаних пунктів він мав технічну можливість уникнути ДТП, оскільки водій автомобіля почав маневр ліворуч, коли мотоцикл ще не обганяв його (т.1 а.п.167-177);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.09.2024 №417, та копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №417 від 01.09.2021, відповідно до яких на час огляду 01.09.2021 о 15:10 год. ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння (результат огляду з використанням спеціального технічного засобу 0,3 ‰ ) (т.1 а.п.193, т.3 а.п.136), зміст яких підтверджується відповідними показаннями допитаного у суді лікаря ОСОБА_15 , який, зокрема показав суду, що факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння встановлюється не тільки шляхом проведення огляду з використання спеціального технічного засобу, адже це лише один із етапів процедури огляду поряд іншими, зазначеними в акті огляду, зокрема, пальцево-носовою пробою, виявленням зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, тощо. Крім того, зазначив, що огляд з використанням спецзасобу, проводиться повторно через 20 хв. після першого тестування, з метою виключення похибки чи впливу лікарських засобів, що містять етанол.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені вищевказаними доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, суд вважає із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.2 ст.286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Водночас, суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, викладеного в обвинуваченні, та недопустимості низки доказів у кримінальному провадженні, оскільки вони не знайшли свого підтвердження, а показання обвинуваченого в частині того, що він на момент ДТП не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оцінює як такі, що спрямовані на уникнення від визначеної законом відповідальності, з огляду на такі обставини.

1) Щодо доведеності вини за ч.2 ст.286-1 КК України

Суд бере до уваги висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.09.2024 №417, відповідно до якого ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння, при цьому оцінюючи його, з урахуванням вимог ст.94 КПК України, у сукупності з іншими дослідженими доказами, враховує наступне.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 09.02.2023 у справі №400/1498/18, суд, обґрунтовуючи свою позицію щодо перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, вправі досліджувати та посилатись не лише на висновок експертизи, а й на інші докази, зокрема, і медичні документи, які підтверджують такий факт (акти судово-медичних досліджень, довідки, видані медичними установами тощо).

Так, за змістом долученої копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №417 від 01.09.2021 (т.3 а.п.136), судом, з урахуванням відповідних показань експерта ОСОБА_15 , встановлено, що:

1) при першому огляді на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest 6510» станом на 15:15 год. вміст етилового спирту у видихуваному ОСОБА_3 повітрі становить 0,34‰, а станом на 15:35 год. 0,3‰, тобто вміст етанолу зберігається через 20 хв. після проведення першої спроби, більше того, через довготривалий проміжок часу як з моменту ДТП (що сталась, як викладено в обвинуваченні та не оспорюється іншими учасниками провадження, зокрема і обвинуваченим, близько 12:00 год.), так і з моменту використання ОСОБА_3 , відповідно до наданих ним показань, лікарського засобу «Ангілекс» на АЗС на шляху до м.Кропивницького з урахуванням 30-хвилинного періоду очікування. Вказані стійкість та значення результатів огляду свідчать як про відсутність впливу лікарського засобу «Ангілекс» на результати такого огляду, про що стверджує сторона захисту, так і про відсутність впливу на показники спец-приладу вжитих обвинувачем зранку 01.09.2021 грони винограду та плитки шоколаду;

2) у графі «16.Відомості про останнє вживання алкоголю або наркотичних речовин чи лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції: суб`єктивні та об`єктивні» наявний запис, відповідно до якого зі слів ОСОБА_3 він «вчора вночі трохи випив», що узгоджується з наданими суду ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 показаннями, відповідно до яких ввечері 31.08.2021 вони разом випили по 1 пляшці пива. Водночас, суд зауважує на тому, що зазначена графа не містить будь-яких відомостей про використання за певний час до події лікарського засобу «Ангілекс» ОСОБА_3 , який достовірно знав про наявність у його складі етанолу;

3) відповідно до граф «14» та «17» під час огляду пальцево-носова проба була виконана ОСОБА_3 з промахом, та у нього наявний запах алкоголю з порожнини рота.

Відтак, хоча з матеріалів справи судом встановлено, що огляд ОСОБА_3 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я було здійснено в період часу з 15:10 год. по 15:35 год., тобто через 3 години після події ДТП, вказане не свідчить про недостовірність висновку щодо перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.п.193), оскільки навіть з урахуванням значного проміжку часу з моменту ДТП, за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest 6510» під час повторного вимірювання було виявлено наявність 0,3‰ алкоголю у видихуваному ОСОБА_3 повітрі, що перевищує визначену норму. Крім того, факт перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, окрім показників приладу «Alcotest 6510», встановлено лікарем ОСОБА_15 з урахуванням інших ознак (зокрема, запаху алкоголю з порожнини рота, пальцево-носової проби) та відомостей, наданих безпосередньо ОСОБА_3 , щодо вживання алкоголю напередодні. Відтак, дії поліцейських, які не мають відповідної медичної освіти та після ДТП дозволили обвинуваченому рухатися до медичного закладу для проходження огляду власним мотоциклом, не спростовують самого факту перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд наголошує, що вимогами п.8 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), визначено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я. Тому факт виявлення чи невиявлення працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_3 не має значення для направлення водія на такий огляд до закладу охорони здоров`я, та у даному випадку не може бути взятий судом до уваги як обставина, що свідчить про недостовірність висновку за результатами огляду та недоведеність вини останнього.

З урахуванням викладеного суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо недоведення ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння обвинуваченого під час керування мотоциклом та не бере до уваги висновок спеціаліста №1 від 02.04.2024 року (т.3 а.п.199), твердження якого також суперечать положенням п.7 розділу ІІ раніше вказаної Інструкції, згідно з яким, зокрема передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У цьому контексті суд бере до уваги як докази на підтвердження вини ОСОБА_3 показання обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 щодо вжитого напередодні події алкоголю у частині доказування обов`язкової об`єктивної ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння, а також показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які є достовірними, послідовними та такими, що узгоджуються з іншими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, щодо обставин події ДТП, та, оцінюючи їх у своїй сукупності, вважає такими, що узгоджуються із об`єктивними обставинами справи.

2) Щодо оцінки доказів з точки зору їх допустимості

Захисником оспорюється допустимість висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.09.2024 №417 (т.1 а.п.193), та акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №417 від 01.09.2021 (т.3 а.п.136), з мотивів проведення освідування ОСОБА_3 з грубим порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС від 09.11.2015 № 1452/735.

Проте, під час судового розгляду не встановлено підстав для визнання вказаних захисником доказів недопустими з огляду на таке.

Згідно зі ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, з конкретизацією частинами другою і третьою цієї статті тих істотних порушення прав та основоположних свобод людини, наявність яких зумовлює виникнення безальтернативного обов`язку суду констатувати їх наявність і визнати недопустимими засоби доказування, отримані з такими порушеннями.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2022 (справа №756/10060/17, провадження №13-3кс22) зазначала, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини, заборони катування й нелюдського поводження (ст.3 Конвенції, ч.1 ст.28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п.«с» ч.3 ст.6 Конвенції, ст.59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п.«d» ч.3 ст.6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст.8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч.1 ст.63 Конституції України). Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на зазначене суд має вирішувати питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, а у разі визнання доказів недопустимими, суд має вмотивувати свої висновки про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначивши, які саме й чиї права і свободи було порушено і в чому це виражалося.

Так, доводи захисника щодо визнання недопустимими вказаних доказів унаслідок порушення працівниками поліції п.9 розділу ІІ Інструкції у зв`язку з недоставленням ОСОБА_3 до найближчого закладу охорони здоров`я протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, а також унаслідок наявності змістовних недоліків в акті (т.3 а.п.136), суд вважає такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального закону та сталій релевантній практиці Верховного Суду (наприклад постанова Верховного Суду від 01.11.2022 у справі №344/2995/15-к), оскільки судом не встановлено та перед судом не доведено, що вказане порушення: а) є істотним порушенням вимог КПК України, б) призвело до істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в) також, з урахуванням встановлених судом обставин, прямо вплинуло на доказове значення отриманих у результаті порушення відомостей.

Отже, раніше вказані досліджені судом докази беруться судом до уваги як достовірні, допустимі, належні та достатні у своїй сукупності для доведення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного у висунутому йому обвинуваченні.

Мотиви призначення покарання, вирішення питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження

Відповідно до змісту положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинне досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

У відповідності із загальними засадами призначення покарання, визначеними ст.ст.65, 68 ч.5 КК України, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив необережний тяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, внаслідок якого потерпілий отримав тяжке тілесне ушкодження, одружений, за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.п.200, 201, 203), відповідно до досудової доповіді має середній ризик вчинення кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства (т.2 а.п.152-154), на обліку в закладах з надання наркологічної та психіатричної допомоги не перебуває (т.1 а.п.195, 197), осудний, раніше не судимий (т.1 а.п.199).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до положень ст.66 КК України, визнає: добровільне відшкодування завданої шкоди та наявність на утриманні малолітньої дитини.

Зважаючи на те, що стороною обвинувачення відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України не ставиться у провину обвинуваченому вчинення кримінального правопорушення за обставин, які обтяжують покарання, суд, розглядаючи провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає, що вони не встановлені.

Із врахуванням усіх обставин кримінального провадження, раніше зазначених даних про особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, а також ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286-1 КК України у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням тільки в умовах ізоляції від суспільства, з позбавленням права керувати транспортними засобами, визначивши їх строки мінімальними в межах, передбачених санкцією вказаної статті, що цілком відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, а тому підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Оскільки обвинувачений з`являвся на виклики до суду та не ухиляється від нього, за відсутності відповідних клопотань сторони обвинувачення, суд не вбачає підстав до застосування запобіжних заходів до обвинуваченого.

Вирішення питання щодо майна, на яке накладено арешт, речових доказів та судових витрат

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_16 з вимогами про стягнення з обвинуваченого 36831 грн. 32 коп. на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та про стягнення з ПрАТ СК «УНІКА» матеріальної шкоди в розмірі 38731 грн. 89 коп. підлягає залишенню без розгляду, оскільки ОСОБА_16 у судовому засіданні подано відповідну заяву.

Згідно з вимогами ст.100 КПК України, зокрема п.1 ч.9 ст.100 КПК України, оскільки у судовому засіданні не доведено підстав для застосування спеціальної конфіскації транспортного засобу мотоциклу «Kovi 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який накладено арешт саме як на речовий доказ, який містить сліди правопорушення, а не з іншою метою, відповідний мотоцикл, вилучений під час слідчих дій, який зберігається на території спеціального майданчику для тимчасово затриманих засобів ГУНП в Кіровоградській області, підлягає поверненню власнику, а арешт, накладений на нього ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 08.09.2021 року (т.1 а.п.24), відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню. Крім того, із врахуванням вказаних норм підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого Кіровського районного суду від 08.09.2021 на транспортний засіб «Peugeot 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.124, 128, 174, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування основного покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 20422 грн. 18 коп.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ПрАТ СК «УНІКА» залишити без розгляду.

Речові докази:

транспортний засіб «Kovi 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , (т.1 а.п.20) повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;

транспортний засіб «Peugeot 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , (т.1 а.п.20, 28) залишити ОСОБА_7 .

Арешт, накладений ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 08.09.2021 року (т.1 а.п.24) на транспортний засіб «Kovi 250», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , долю якого як речового доказу вирішив суд, скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 08.09.2021 року (т.1 а.п.26) на транспортний засіб «Peugeot 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , долю якого як речового доказу вирішив суд, скасувати.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1