Справа №:755/6635/24
Провадження №: 1-кп/755/1045/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження №0000095 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.1 ст.286 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

представника власника майна ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Крім того, у завідомому залишенні без допомоги потерпілого ОСОБА_6 , який перебував в небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України.

Так, ОСОБА_3 , 17.01.2024 приблизно о 21 год. 20 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Tesla Model Y», р.н. НОМЕР_1 , рухався в межах третьої (крайньої лівої) смуги проїзної частини вулиці Харківське шосе у місті Києві, зі сторони вул. Привокзальної в напрямку Дарницької площі, зі швидкістю 168 км/год., яка понад втричі перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги 50 км/год.

У цей час, попереду, в попутному напрямку, рухались автомобілі марки «Toyota Land Cruiser Prado», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який розташовувався в третій (крайній лівій) смузі та «Hyundai Elantra», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , який розташовувався в другій (середній) смузі.

Крім того, в межах третьої (крайньої лівої) смуги зустрічного напрямку руху, наближався автомобіль марки «Toyota Avensis», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_11 .

Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 10.3, 12.4 та 12.9 підпункту «б» Правил дорожнього руху України.

Порушення вище вказаних вимог правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виявились у тому що він, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, усвідомлюючи, що вибір швидкості руху і контроль за швидкісними параметрами визначається односторонньою вольовою активністю водія, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, спостерігаючи за показниками спідометру та зухвало порушуючи вимоги ПДР, рухаючись зі швидкістю 168 км/год., безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, маючи об`єктивну змогу оцінити дорожню обстановку та обрати безпечні прийоми керування, розташовуючись в межах третьої (крайньої лівої) смуги проїзної частини та спостерігаючи розташування транспортних засобів на дорозі, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку та обрати безпечні прийоми керування, не переконався, що зміна напрямку руху праворуч буде безпечною і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам, будучи зобов`язаним уважно стежити за дорожньою обстановкою та її змінами і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі, змінив напрямок руху праворуч, виїхав у другу суміжну смугу, де поблизу буд. АДРЕСА_2 , здійснив зіткнення із задньою частиною автомобіля марки «Hyundai Elantra», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , що в подальшому призвело до втрати курсової стійкості автомобіля марки «Tesla Model Y», р.н. НОМЕР_1 , його виїзду в некерованому стані в третю (крайню ліву) смугу зустрічного напрямку та зіткненню з автомобілем марки «Toyota Avensis», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_11 .

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки: перелому тіла лопатки зліва (зі зміщенням уламків); переломи переднього краю тіла 4 грудного хребця; переломи тіла 1 грудного хребця; переломи 1, 4, 9 ребра зліва. Вказане тілесне ушкодження відноситься до середнього ступеню тяжкості.

Порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 10.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Крім того, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він вчинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадності та наявних травм, будучи зобов`язаним і маючи можливість надати потерпілому необхідну допомогу, зокрема викликати швидку медичну допомогу, звернутися за допомогою до сторонніх осіб та/або відвести потерпілого до найближчого лікувального закладу, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків для потерпілого, зухвало порушуючи вимоги ст.3 Конституції України, згідно якої життя і здоров`я людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, не поцікавившись станом потерпілого, завідомо залишив без допомоги останнього на місці дорожньо-транспортної пригоди у небезпечному для життя стані та зник з місця пригоди, переховуючись від правоохоронних органів з 21 год. 20 хв. 17.01.2024 до 24.01.2024.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 клопотав про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, на підставі п.7 ч.1 ст.284, п.1 ч.1 ст.477 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення та про звільнення останнього від кримінальної відповідальності, за ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, оскільки завдані збитки відшкодовані.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник підтримали клопотання потерпілого.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Власник майна та її представник просили скасувати арешт з майна та повернути його.

Представник цивільного позивача проти задоволення клопотання потерпілого заперечував.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного.

Згідно ч.1 ст.283 КПК України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Нормою п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У підготовчому судовому засіданні, згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України, суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1 ст.477 КПК України визначено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов?язаного з домашнім насильством.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, яке не пов?язане з домашнім насильством та здійснюється у формі приватного обвинувачення, потерпілий ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні 03.05.2024 року відмовився від обвинувачення відносно ОСОБА_3 , оскільки вони примирилися, тому суд вважає, що кримінальне провадження №0000095 від 18.01.2024 року, у частині обвинувачення ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України підлягає закриттю, у зв?язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Крім того, ч.1 ст.285 КПК України та ст.44 КК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У силу вимог ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України відноситься до нетяжких необережних злочинів.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, щиро розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду та примирився з потерпілим.

Таким чином, судом встановлено, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст.46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв?язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та закриття даного кримінального провадження у зв?язку з примиренням винного з потерпілим, судом не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження №0000095 від 18.01.2024 року відносно нього - закриттю.

Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_12 - слід залишити без розгляду.

Крім того, суд роз?яснює представнику цивільного позивача, що він не позбавлений права звернутися із цивільним позовом до суду про відшкодування ОСОБА_3 шкоди в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття кримінального провадження стосовно останнього на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від обов`язку відшкодування заподіяну його діями шкоду.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.46 КК України, ч.2 ст.284, 285, 286 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання потерпілого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України та про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст.46 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000095 від 18.01.2024 року, в частині обвинувачення ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України - закрити, звільнивши ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Кримінальне провадження №0000095 від 18.01.2024 року, в частині обвинувачення ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.

Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_12 - залишити без розгляду.

Речовий доказ - автомобіль марки «Tesla Model Y», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , який передано на зберігання на майданчик для тимчасового затримання транспортних засобів при ГУНП у м. Києві, за адресою: АДРЕСА_3 - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в розмірі 29 176 гривень 80 копійок, за проведення експертиз.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2024 року, арешт на майно, а саме: з транспортного засобу марки «Tesla Model Y», р.н. НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_13