Справа № 461/3697/24
Провадження № 1-кп/461/474/24
УХВАЛА

13.05.2024 року, Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4

ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000865 від 05.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 28.11.2022 вироком Лановецького районного суду Тернопільської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Львівській установі виконання покарань №19 Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України на 60 діб. Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави просить не визначати.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. ч. 4 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 5 березня 2024 року приблизно о 16:00 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки та моралі, зайшов у жіночий туалет корпусу юридичного факультету ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , та, перебуваючи у вказаному туалеті, тримаючи у руках заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень розкладну бритву, підійшов ззаду до ОСОБА_4 , обхватив її правою рукою та приклав розкладну бритву до її горла. Коли ОСОБА_4 почала кричати та вириватись, ОСОБА_6 вийшов з туалету та вибіг на вулицю, де направився в сторону вул. Гнатюка. В подальшому, 5 березня 2024 року приблизно о 16:05 год. ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, загальнолюдських норм моралі та правил співжиття, усвідомлюючи, що перебуває у публічному місці, де в цей час знаходилось значне скупчення людей, виявляючи зневагу до елементарних правил поведінки у громадському місці, підбіг до магазину «Парк Авеню», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де біля входу у магазин стояла ОСОБА_5 , та, підійшовши до неї ззаду, обхватив її лівою рукою за шию, а правою рукою приклав розкладну бритву, яка була заздалегідь заготовлена для нанесення тілесних ушкоджень, до її горла, після чого, втративши рівновагу, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 впали на тротуар. В подальшому перехожі припинили протиправні дії ОСОБА_6 та затримали його. 5 березня 2024 року ОСОБА_6 затримано слідчим у відповідності до ст. 208 КПК України, час фактичного затримання 16:10 год.

Прокурор клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивує тим, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами. Беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а також те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий та вчинив вказане кримінальне правопорушення під час іспитового строку, є достатні підстави стверджувати, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; продовжувати вчиняти інші злочини. Вказує, що ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування/суду існує та обумовлений можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями), зокрема,суворістю передбаченого покарання, а також існуванням умов для життя підозрюваного ОСОБА_6 в умовах розшуку, можливості його переховування як на території України, так і за межами України (в тому числі на непідконтрольній території). Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Щодо ризику того, що ОСОБА_6 може продовжувати вчиняти інші злочини, то про нявність такого свідчить те, що підозрюваний не має законних джерел заробітку, раніше неодноразово судимий, та на даний час обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку, визначеного вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2022 року. Враховуючи викладені вище обставини, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , очевидну суспільну небезпеку підозрюваного, у разі доведеності його вини безальтернативне покарання у виді позбавлення волі без можливості застосування ст.75 КК України, прокурор вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки об`єктивно будуть існувати можливості для переховування від органу досудового розслідування чи суду, вчинення інших злочинів, перешкоджання кримінальному провадженню, незаконного впливу на свідків як безпосередньо, так і за посередництвом сторонніх осіб, тому лише продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам. При цьому просить не визначати розмір застави.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав з мотивів викладених в ньому, пояснення надав аналогічні викладеним в такому, а тому на даному етапі досудового розслідування вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник і обвинувачений відносно задоволення клопотання не заперечили.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

При цьому за змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а відтак і продовження такого, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Львівським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудового розслідування кримінального провадження за №0000865 від 5 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

6 березня 2024 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) свідчать, зокрема: протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 5 березня 2024 року, протокол огляду місця події від 5 березня 2024 року, висновок експерта №189 від 6 березня 2024 року, висновок експерта №199 від 11 березня 2024 року, висновок експерта №51/2024-мк від 11 березня 2024 року, протокол огляду від 14 березня 2024 року, протокол огляду від 20 березня 2024 року.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 5 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_6 було затримано 5 березня 2024 року о 16 годині 10 хвилин.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 7 березня 2024 року застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) з часу фактичного затримання 5 березня 2024 року до 3 травня 2024 року включно, який був продовжений з 2 травня 2024 року до 30 червня 2024 року включно, але не довше ніж до проведення підготовчого судового засідання.

За змістом положень Глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання, а так само і продовження строку дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (1); тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (2); вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого (3); міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (4); наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання (5); репутацію підозрюваного, обвинуваченого (6); майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (7); наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого (8); дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше (9); наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (10); розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (11); ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (12) (п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Положеннями ст. 199 КПК України передбачено, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так судом встановлено, що Галицькою окружною прокуратурою м. Львова 2 травня 2024 року подано до Галицького районного суду м. Львова обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000865 від 5 березня 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

2 травня 2024 року прокурор звернувся до Личаківського районного суду м. Львова із клопотанням про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді від 02 травня 2024 року було задоволено, продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою з 2 травня 2024 року до 30 червня 2024 року включно, але не довше ніж до проведення підготовчого судового засідання.

Відтак, під час проведення підготовчого судового засідання слід вирішити вказане питання щодо дії запобіжного заходу.

Ризиками, які дають підстави слідчому судді продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, вчинив такий під час іспитового строку, а відтак перебуваючи на волі з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого не суперечить приписам п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Наведені дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не гарантують запобігання встановленим ризикам без продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, суддею на даному етапі не встановлено.

На підставі наведеного, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк що не перевищує 60 днів, тобто до 11 липня 2024 року включно.

При цьому, оскільки у відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, враховуючи викладені у обвинувальному акті обставини вчинення злочину, слідчий суддя приходить до висновку, що не слід визначити ОСОБА_6 розмір застави, оскільки на даному етапі розгляду справи такий запобіжний захід, як тримання під вартою без визначення розміру застави, зможе запобігти зазначеним ризикам, які на думку слідчого судді є досить реальними з підстав описаних вище.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 196, 197, 395 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів, тобто з 13 травня 2024 року до 11 липня 2024 року включно,

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 .

Ухвала щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1