Справа №:755/8815/24
Провадження №: 1-кс/755/1900/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2024 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , отримавши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві про закриття кримінального провадження №0008514, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

встановив:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд», надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві про закриття кримінального провадження №0008514, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Зі змісту скарги вбачається, що за заявою ОСОБА_2 від 11.04.2019 р., поданою до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове рослідування у кримінальному провадженні № 0008514, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Постановою слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 від 23.12.2019 р. №0008514, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Заявником зазначено, що копію вказаної постанови він отримав 20.05.2024 р.

Оскільки заявник із вказаною постановою не згоден, вважає її необгрунтованою та передчасною, а також такою, що винесена без проведення повного обсягу можливих слідчих дій, спрямованих на встановлення істини, тому просить її скасувати, зобов`язати слідчого визнати його потерпілим, зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань в м. Києві вчинити дії, передбачені ст. 214 КПК України та зобов`язати Дніпровське УП ГУНП України у м. Києві надати доступ для ознайомлення із усіма матеріалам кримінального провадження.

При вивченні скарги та доданих до неї документів, слідчий суддя дійшов наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Таким чином, згідно з приписами вказаної норми права, потерпілий та його представник є окремими суб`єктами права на оскарження відповідної постанови.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту вчинення бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 304 КПК України оскарження постанови слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 23.12.2019 р. могло мати місце протягом 10 днів від часу отримання копії такої постанови.

В той же час, заявником зазначено, що він отримав копію цієї постанови 20.05.2024 р., підтвердження чого в долучених до скарги матеріалах відсутнє.

Разом з тим, на долученій до матеріалів скарги копії постанови про закриття кримінального провадження, на другому аркуші, міститься запис наступного змісту: «20.05.2024 вручив ОСОБА_4 » і проставлено підпис. З даного змісту запису, не можливо встановити, хто та з яких підстав отримав дану постанову.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що з моменту ухвалення слідчим постанови про закриття кримінального провадження пройшло майже п'ять років, що свідчить про те, що, будучи ініціатором даного кримінального провадження, ОСОБА_2 не цікавився ходом досудового розслідування у кримінальному провадженні та добросовісно не користувався процесуальними правами, якими він наділений під час розслідування кримінального провадження, може свідчити про зловживання своїми правами у такий спосіб.

В той же час, слідчий суддя враховує, що, згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, що є однією з підвалин демократичного суспільства.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Зазначене також відображено у ч. 5 ст. 9 КПК України.

Водночас, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Частиною другою ст. 304 КПК України передбачено, що у разі, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, вона повертається заявнику.

Зважаючи не викладене, слідчий суддя доходить висновку, що скарга подана після закінчення строку оскарження, а особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку та не наводить жодних доводів щодо причин, які завадили особі, інтереси якої вона представляє, оскаржити постанову у встановлений законом строк.

Щодо вимоги, яка зазначена у скарзі про зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_2 потерпілим у кримінальному провадження, то слідчий суддя вважає, що оскільки станом на момент розгляду скарги, кримінальне провадження №0008514, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, згідно постанови слідчого слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 від 23.12.2019 р., закрите, відтак, суд приходить до висновку, що в задоволенні зазначеної вимоги слід відмовити, оскільки, розгляд заяв (клопотань) здійснюється виключно під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження.

Щодо вимог скарги в частині зобов`язання уповноваженої особи Державного бюро розслідувань у м. Києві вчинити дію, передбачену ст. 214 КПК України, стосовно вчиненого кримінального правопорушення слідчими СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, то скарга в цій частині також не підлягає до задоволення, оскільки слідчий суддя за наслідками розгляду скарги вправі прийняти одне із рішень визначених ст. 307 КПК України, яка не передбачає можливості зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань у м. Києві вчинити дію, передбачену ст. 214 КПК України, стосовно вчиненого кримінального правопорушення слідчими СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, що стосується кримінального провадження, яке є предметом розгляду даної скарги.

За змістом положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє заявника права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому ст.ст. 303-304 КПК України, зі скаргою.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що, незважаючи на пропущений ним встановлений ч. 1 ст. 304 КПК України строк і повернення даної скарги, він вправі знову звернутися до суду зі скаргою аналогічного змісту, доповнивши її клопотанням про поновлення пропущеного строку, із зазначенням відповідних підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304 КПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві про закриття кримінального провадження №0008514, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, - повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту отримання скаржником копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1