Справа № 194/660/24
Номер провадження 1-кс/194/141/24
У Х В А Л А

про арешт майна

10 квітня 2024 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2024 року за № 0000175 за ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2024 року за № 0000175 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що 08.04.2024 року близько 19:25, водій ОСОБА_5 , керуючи мотоциклом марки «Suzuki GSR600» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Харківській зі сторони вул. Миру в м. Тернівка, здійснив обгін автомобіля ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , з правої сторони, який рухався попутно по крайній правій полосі та виконував маневр поворот праворуч для заїзду на стоянку.

В результаті ДТП водій мотоциклу марки «Suzuki GSR600» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тілесні ушкодження, у вигляді: ЗЧМТ, перелом дна вертлюгової впадини зліва за типом тріщини.

08.04.2024 року в ході огляду було вилучено автомобіль ВАЗ21043 н.з. НОМЕР_2 та мотоцикл Suzuki GSR600 н.з НОМЕР_1 , та залишено на зберіганні на території ВП №1 Павлоградського РВП за адресою: АДРЕСА_1 .

08.04.2024 року вилучений автомобіль ВАЗ21043 н.з. НОМЕР_2 та мотоцикл Suzuki GSR600 н.з. НОМЕР_1 у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, визнані у кримінальному провадженні речовими доказами.

Власником автомобіля ВАЗ21043 н.з. НОМЕР_2 ,згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 є ОСОБА_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , користувачем є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_3 .

Власником мотоцикла Suzuki GSR600 н.з НОМЕР_1 . Згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_4 .

Слідчий також вказує, що під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказані транспортні засоби, з обов`язковою забороною розпорядження, користування та відчуження арештованим майном, оскільки є реальна загроза знищення, переробки або приховування вищезазначених транспортних засобів, що недопустимо та унеможливить подальше розслідування та прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.

У зв`язку з вищезазначеним, з метою запобігання приховування або знищення речових доказів автомобіля ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_2 , мотоцикла Suzuki GSR600 н.з НОМЕР_1 , чи слідів, залишених на них, шляхом приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та для забезпечення проведення необхідних оглядів за участі відповідних спеціалістів, призначення в подальшому експертиз, зокрема експертизи технічного стану транспортного засобу, слідчий просить накласти арешт на вказане майно, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Прокурор підтримав клопотання слідчого про арешт майна та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.

Власники майна ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , користувач майна ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах прихожу до наступних висновків.

Слідчий суддя враховує, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та подано у строк передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що відомості по кримінальному провадженню за № 0000175 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Крім того, з матеріалів долучених до клопотання встановлено, що відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.04.2024 року було вилучено: автомобіль ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_2 , мотоцикл Suzuki GSR600 д.н.з НОМЕР_1 , які в подальшому згідно з постановою слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 09.04.2024 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 власником мотоцикла Suzuki GSR600 д.н.з НОМЕР_1 , є ОСОБА_7 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіль ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_8 .

Згідно постанови слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 09.04.2024 року було призначено експертизу технічного стану транспортного засобу, а саме автомобілю ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно постанови слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 09.04.2024 року було призначено експертизу технічного стану транспортного засобу, а саме мотоциклу Suzuki GSR600 д.н.з НОМЕР_1 .

У відповідності з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що вказане майно відповідає критеріям речового доказу по розслідуваному кримінальному провадженню, оскільки вказані транспортні засоби, могли зберегти на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, можуть мати відношення до ДТП та її наслідків, що з врахуванням можливої необхідності проведення експертиз, зокрема експертизи технічного стану транспортних засобів, свідчить про необхідність накладення арешту на вказане майно.

Майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує, що відомості внесенні до ЄРДР за № 0000175 від 09.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто на теперішній час досудове розслідування перебуває на початковій стадії і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду слідчим з клопотанням про накладення арешту на майно є цілком обґрунтованим та потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, та завдань арешту майна, які передбачені в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, і тому, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на вищезазначене вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Аналізуючи матеріали провадження, приходжу до висновку, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Заборона користування, відчуження та розпорядження вказаним майном забезпечить збереження речових доказів та не призведе до їх приховування, знищення, псування, перетворення, відчуження.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, доказом кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя враховує те, що власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, одразу ж, після зникнення підстав для його застосування.

З огляду на викладене, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності, а також враховуючи думку прокурора, слідчий суддя вважає за необхідне у зв`язку з метою забезпечення збереження речових доказів та недопустимості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення зазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, накласти арешт на вилучені транспортні засоби, шляхом заборони осіб на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, у зв`язку з чим, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 94,98,100,132,170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2024 року за №0000175 за ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 08.04.2024 року, шляхом позбавлення права осіб на відчуження, розпорядження та користування вилученим майном, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме на:

-автомобіль ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , та користувачем якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-мотоцикл Suzuki GSR600 д.н.з НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається прокурору.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1