Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4828/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/376/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі уточнену апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 червня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 ,-

встановила:

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

07 червня 2024 року ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області було задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 строком на 60 діб, а саме до 03.08.2024 року (включно) з визначення застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн..

З огляду на встановлені обставини, особу підозрюваного, його негативну репутацію, зважаючи на вагомість доказів пред`явленої підозри, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , його вік, відсутність міцних соціальних зв`язків, те, що він не працює, зареєстрований за межами Житомирської області, не має постійного місця проживання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Інший менш суворий запобіжний захід, в тому числі і домашній арешт за місцем проживання іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні у АДРЕСА_1 не гарантуватиме належної процесуальної поведінки та запобігання існуючим ризикам, оскільки за цією адресою підозрюваний ніколи не проживав та не встановлено, що є особи, які б утримували підозрюваного на час відбуття запобіжного заходу.

В уточненій апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вважає зазначену ухвалу незаконною.

Зазначає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України необґрунтовані, безпідставні, мають абстрактний характер.

Вважає, що слідчий суддя неналежно оцінив той факт, що підозрюваний проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_10

Твердить, що слідчий суддя не врахував при винесенні ухвали те, що сторона захисту просила застосувати до підозрюваного інший (більш м`який) запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання його цивільної дружини та її родичів, які надали свою згоду письмово. Окрім того, власниця житлового приміщення, за яким пропонувався домашній арешт, висловила свою позитивну позицію безпосередньо в залі судового засідання в якості свідка. Також були надані всі правовстановлюючі документи на нерухоме майно.

Зазначає, що потерпілі в кримінальному проваджені відсутні.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із пунктом 2 частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження долученими до клопотання, в тому числі рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 05.06.2024; протоколом затримання від 05.06.2024, в ході якого у ОСОБА_8 виявлено та вилучено 13 згортків з кристалічною речовиною та мобільний телефон; протоколом обшуку автомобіля марки BMW 520і д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 від 05.06.2024, в ході проведення якого виявлено та вилучено 41 розфасований полімерний згорток зі світлою кристалічною речовиною; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 05.08.2024, де проживав ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , в ході проведення якого виявлено та вилучено 3 зіп пакети з кристалічною речовиною, електронні ваги та чайну ложку з нашаруванням кристалічної речовини, порожні зіп-пакети та моток липкої стрічки чорного кольору, протоколом огляду предметів від 05.06.2024., в ході якого оглянуто телефон ОСОБА_8 , де виявлено переписку у месенджері Телеграм із невідомою особою про здійснення розкладання накладок із психотропними речовинами та оплату праці за виконану роботу; висновком експерта № СЕ-19/106-24/8628-НЗПРАП від 06.06.2024 відповідно до якого, у 1 згортку вилученому у ОСОБА_8 наявна особливо небезпечна психотропна речовина PVP, масою 0,8202 грама; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ..

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Докази долучені до клопотання свідчать, що ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Наведені захисником відомості в апеляційній скарзі, не спростовують даних, що ОСОБА_8 причетний до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки на дату події останній підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення під час іспитового строку, схильний до протиправної поведінки, не має легальних джерел доходів, з цими висновками погоджується і колегія суддів.

ОСОБА_8 підозрюється у придбанні та зберіганні із метою збуту особливо-небезпечних психотропних речовин, а саме за ч.2 ст.307 КК України.

Колегія суддів зважає і на те, що ОСОБА_8 ніде не працює, має молодий вік, відсутність міцних соціальних зв`язків, зареєстрований за межами Житомирської області, не має постійного місця проживання, ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що існують ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому домашній арешт, як зазначено в апеляційній скарзі захисника, на думку апеляційного суду не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку на даній стадії досудового розслідування.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі підозрюваного. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочинів у яких він обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Доводи сторони захисту про те, що до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника, що слідчим суддею не враховано застосування до підозрюваного домашнього арешту за місцем проживання цивільної дружини, та відсутність потерпілих, не є переконливим аргументом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки це не стримало його від протиправної поведінки, відповідно до підозри.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя визначив заставу, розмір якої відповідає тяжкості вчиненого злочину та не може вважатися завідомо непомірним ля обвинуваченого.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 червня 2024 року якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: