Справа № 178/1050/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2024 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 березня 2023 року за № 0000030 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, працюючого пресувальником-вулканізаторником в ВКФ «Вітлюс», не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень / проступків /, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 за № 340 посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Відповідно до примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 КК України слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі само зайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. Таким чином посвідчення водія є офіційним документом.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водійського посвідчення в територіальному сервісних центрах не отримував, навчання на території України не проходив. Але ОСОБА_3 , у лютому місяці 2023 року (більш точного часу досудовим розслідування не встановлено), перебував в смт.Божедарівка Кам`янського району Дніпропетровської області, де в цей час у нього виник умисел на придбання підробленого документу, а саме посвідчення водія з правом керування транспортними засобами категорії «В».

Далі ОСОБА_3 реалізуючи свій вказаний умисел, у лютому місяці 2023 року (більш точного часу досудовим розслідування не встановлено), замовив за грошову винагороду, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, офіційний документ - посвідчення водія з метою подальшого його використання.

Після чого, ОСОБА_3 з метою пособництва в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, під час спілкування з невстановленою в ході досудового розслідування особою, особисто надав свій фотознімок, копії паспорту та ІНН, для їх подальшого внесення до посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , виданого 28.02.2023 у ТСЦ 0741.

Після цього, невстановлена в ході досудового розслідування особа, в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, використовуючи фотознімки ОСОБА_3 , та надані ним анкетні дані, підробила офіційний документ - а саме посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , виданого 28.02.2023 у ТСЦ 0741, який згідно висновку експерта № СЕ-19/104-24/13103-ДД від 02.04.2024 року, не відповідає за способом друку та спеціальним елементам захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення лицьового та зворотного боків отримані способами термографічного друку за допомогою знакосинтезуючих пристроїв типу термічного, сублімаційного принтерів тощо яке надала останньому.

Після чого не встановлена в ході досудового розслідування особа по завершенню підроблення посвідчення, направила вказане посвідчення водія серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 «Новою поштою» на ім`я отримувача ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення / проступок /, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, за ознаками пособництва в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 23 березня 2024 року, близько 07 години 35 хвилин, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, керуючи автомобілем Пежо, держномер НОМЕР_2 , проїжджав по АДРЕСА_2 , де був зупинений працівниками поліції і при перевірці документів, ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що він не проходив установленого порядку отримання посвідчення водія, пред`явив працівникам поліції посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його особистою фотокарткою та цифровим підписом, яке надає останньому право на керування транспортними засобами категорії, «В» тим самим умисно, використав завідомо підроблений документ, яким неправдиво підтвердив право керування транспортним засобом.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-24/13103-ДД від 02 квітня 2024 року усі зображення лицьового та зворотного боків посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виготовлені способом струминного друку за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу струминного принтера, копіра тощо. Бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення / проступок /, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

За сукупністю скоєного, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень / проступків /, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а також використанні завідомо підробленого документа.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_4 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень / проступків /, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутністю підтверджено підписом в заяві обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 з яким він уклав договір.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, а також приймаючи до уваги його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, який надав свою згоду в присутності захисника, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення / проступки /, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, а також використанні завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, а також використанні завідомо підробленого документа.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками, особу винного, який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, відсутність обставини, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді обмеження волі.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

В ході проведення досудового слідства Дніпропетровським НДЕКЦ проведено судову технічну експертизу № СЕ-19/104-24/13103-ДД на проведення якої затрачено 2650,48 грн., які суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Б О Н Д А Р Є В ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 КК України ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 5 ст. 27 КК України ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі на строк ОДИН рік,

-за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі на строк ДВА роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання за сукупністю призначених покарань шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, і вважати ОСОБА_3 засудженим до покарання у вигляді обмеження волі на строк ДВА роки.

У відповідності зі ст. 75,76 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити за умови, що він на протязі ОДНОГО року не скоїть нового злочину, періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Долучені до справи в якості речових доказів: посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 28 лютого 2023 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено до спеціального пакету CRI1160015, CD-R диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, суд вважає за необхідне зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь Дніпропетровського Науково-Дослідного експертно-криміналістичного центру / тупик Будівельний, 1 у м. Дніпро, / 2650,48 грн. за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/104-24/13103-ДД. від 03 квітня 2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд Дніпропетровської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1