08.04.2024 Справа № 363/6561/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному проваджені №0001865, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

смт Олександрівка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянин України, українець, має середню освіту, офіційно не працює, вільнонайманий працівник, одружений, має на утриманні малолітню доньку 2019 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою

статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації по відношенню до України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - на території України з 05:30 24.02.2022, введено воєнний стан, строком на 30 діб.

Вказаний вище Указ 24.02.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ».

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», востаннє продовжено строк дії воєнного стану в Україні, з 05:30 18.08.2023 строком на 90 діб.

У зв`язку з введенням воєнного стану, визначено умови та порядок тимчасового обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, тимчасових обмежень прав та законних інтересів юридичних осіб, а також діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування.

17.10.2023 близько о 12:00 (точного часу встановити не представилось за можливе) ОСОБА_5 проходив повз території домоволодіння, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де в останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. В цей же час, тобто 18.10.2023 о 12 год. (точного часу встановити не представилось за можливе), ОСОБА_5 достовірно знаючи, що в Україні діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться не поміченим, зайшов на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , через незамкнену вхідну хвіртку в огорожі, тим самим проник на територію останнього. Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_5 підійшов до житлового будинку, та скориставшись відсутністю власника, підійшов до стовпа, на якому розміщена камера відеоспостереження марки «Mini 301», яка належить потерпілому ОСОБА_6 , та за допомогою власної сили рук, викрав вказану камеру відеоспостереження, вартістю 1344 (одна тисяча триста сорок чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Одразу після цього, ОСОБА_5 вищевказане майно виніс з території домоволодіння та в подальшому переніс за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1344 (одна тисяча триста сорок чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене частиною четвертою статті 185 КК України.

У судовому засіданні, під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_5 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України визнав у повному обсязі, фактичні обставини справи не оспорює.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, при цьому у матеріалах справи міститься заява до суду про проведення розгляду кримінального провадження у його відсутності, зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, щодо призначення покарання, поклався на розсуд суду.

Суд, враховуючи думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі частини третьої статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників процесу, судом вирішено допитати обвинуваченого, дослідити письмові матеріали щодо речових доказів та обліково-характеризуючи матеріали щодо обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи встановлених судом фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення за викладених вище обставин, показав суду, що дійсно, у вказані в обвинувальному акті день, час, місці, та спосіб, викрав з території домоволодіння потерпілого відеокамеру, яку згодом повернув. При цьому обвинувачений, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розкаюється у вчиненому, вказує, що злочин вчинив через скрутне матеріальне становище, висновки для себе зробив та зазначив, що не вчинятиме у майбутньому протиправних дій, просив суд суворо не карати та застосувати до нього іспитовий строк.

Таким чином, суд визнає доведеною винуватість ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в мовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за частиною четвертою статті 185 КК України.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд з урахуванням положень статей 50, 65-67 КК України, роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня

2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», бере до уваги конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, форму вини, характер та мотиви допущених особою порушень, його ставлення до цих порушень, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, суд враховує положення статті 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції частини четвертої статті 185 КК України, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, є тяжким злочином.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 : має середню освіту, хоча офіційно не працює, проте працює не офіційно, є вільнонайманим робітником, одружений, має на утриманні малолітню доньку, має зареєстроване та постійне фактичне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, згідно характеристики за місцем проживання зауважень від сусідів та громадськості не зафіксовано, з сусідами підтримує дружні відносини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до статті 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, визнання провини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим, відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що обвинувачений підлягає притягненню до кримінальної відповідальності, в межах санкції частини четвертої статті 185 КК України - у виді позбавлення волі, оскільки це є єдиним видом покарання, що передбачено санкцією цієї статті.

Водночас, з урахуванням всіх встановлених в ході судового розгляду провадження обставин, розміру вартості викраденого майна, що було повернуто потерпілому та, який не має претензій до обвинуваченого, ставлення самого обвинуваченого до скоєного, та те, що він вперше вчинив злочин проти власності з метою збагачення, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та щодо нього можливо застосувати положення статей 75, 76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинувачених не обирався.

Керуючись статтями 84-102, 124, 127-129, 318-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої та пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України, зокрема: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - камера відеоспостереження чорного кольору марки «Mini 301», яку передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1