Справа № 646/8569/23
№ провадження 1-кп/646/390/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001064 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова,

громадянина України, не працює, одружений, освіта вища, судимості не має,

зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022», скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 23.09.2023 р. приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_5 підійшов до огородженого парканом приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, підійшов спереду до малолітнього ОСОБА_6 , який почав відходити від нього на територію подвір`я та, діючи відкрито для потерпілого і сторонніх осіб, вихватив лівою рукою з рук малолітнього ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон ТМ «Росо «моделі «М5», вартістю 4335,00 грн., разом з яким покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав та пояснив, що дійсно 23.09.2023 р. в вечірній час доби, діючи імпульсивно, перебуваючи на АДРЕСА_2 , він закинув каміння у вікно приватного будинку, але його дії побачив потерпілий ОСОБА_6 та, як він зрозумів, зняв відео на свій мобільний телефон. Це стало приводом того, що він забрав у потерпілого належний йому мобільний телефон. У скоєному щиро кається.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_5 , а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також особу винного.

Дане кримінальне правопорушення належить до тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, скоєння кримінального правопорушення вперше, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, не працює, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, одружений, відносно його дружини ОСОБА_7 встановлено ІІІ групу інвалідності.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 220 від 17.10.2023 р. ОСОБА_5 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

З урахуванням вищеперелічених обставин, особи винного, його ставлення до скоєного, беручи до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, при цьому суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без ізоляції його від суспільства, звільнивши від відбуття покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, що повною мірою відповідатиме скоєному, достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, при цьому суд враховує думку законного представника потерпілого ОСОБА_4 , яка просила призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання без позбавлення волі.

Суд при призначенні покарання приходить до висновку про можливість досягти мети виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 в умовах здійснення контролю за його поведінкою впродовж максимального іспитового строку, встановленого у ст. 75 КК України, який був би достатнім для того, щоб обвинувачений довів своє виправлення.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробувальним строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 956,00 гривень.

Скасувати арешти, накладені ухвалами Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.09.2023 р., 30.10.2023 р. на речові докази сорочку білого кольору, яку повернути засудженому ОСОБА_5 , чохол силікований від мобільного телефону та мобільний телефон ТМ «Росо «моделі «М5», які повернути потерпілому ОСОБА_6 , уламки цегли, металеві уламки від поштової скриньки, які знищити.

Речовий доказ DVD+R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1