Провадження по справі № 1-кп/752/1289/24
У Х В А Л А

іменем України

"25" червня 2024 р. Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0002054 від 02.11.2023, матеріали якого виділені з кримінального провадження №0001357 від 02.11.2021, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України,

за участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

встановив:

15.11.2023 до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0002054, дані про яке 02.11.2023 внесені ЄРДР, якому пред`явлено обвинувачення у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 206-2 КК України.

Під час проведення підготовчого судового засідання, прокурором ОСОБА_4 була надана нова редакція угоди про визнання винуватості, яка укладена ним та підозрюваним ОСОБА_7 25.06.2024.

Прокурор надав пояснення, що кримінальне провадження № 0001357, здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, і кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 з якими досягнуто згоди, було виділено в окреме провадження. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, в редакції від 25.06.2024, та призначити узгоджену сторонами міру покарання. Зазначив, що ініціатором даної угоди була сторона захисту. Підозрюваний ОСОБА_7 під час укладання угоди беззастережно визнав винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні. Підозрюваний ОСОБА_7 не є організатором злочинної організації, та викрив інших учасників злочинної організації та зобов`язався і у подальшому їх викривати. Також прокурор вказав, що отримана органом досудового розслідування інформація, доводиться показаннями підозрюваного ОСОБА_7 .

Представник потерпілого ОКА «ДУБЛЕР» ОСОБА_6 не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Після роз`яснення судом обвинуваченому ОСОБА_3 положень статей 473, 476 КПК України, він зазначив, що погоджується на затвердження угоди про визнання винуватості, зокрема і узгоджену міру покарання, розуміє пред`явлене йому обвинувачення, але вважає що інкриміновані йому кримінальні правопорушення не вчиняв, оскільки лише підробив документи, погодившись на наполегливу пропозицію знайомого. Йому важливо вирішити питання про скасування арешту майна, який був накладений у даному провадженні ухвалою суду від 28.08.2023, про що подав клопотання.

Захисник ОСОБА_8 підтримала позицію підзахисного.

Вирішуючи питання про можливість затвердження угоди, дослідивши її зміст та зміст обвинувального акту, заслухавши думку сторін та учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.

Також згідно із ч.7 вказаної статті суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та/або закону.

Дослідивши зміст обвинувального акту та угоди про визнання винуватості в редакції від 25.06.2024, у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що умови угоди суперечать вимогам КПК України.

Так, згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується в участі у злочинній організації, протиправному заволодінні майном підприємства, організації, у тому числі їх засновників, акціонерів, членів, шляхом вчинення правочинів з використанім підроблених документів, підприємств, організацій, що заподіяло велику шкоду, вчиненому у склад злочинної організації. Такі його діяння кваліфіковані за ч. 2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 206-2 КК України. Згідно угоди, учасники злочинної організації протиправно заволоділи юридичною особо ОКА «Дублер», заподіявши майнову шкоду на суму 10471625,59 грн.

Тобто, у даному провадженні є потерпілий ОКА «Дублер», якому завдана шкода, яка є великою. Між тим, письмової згоди потерпілого на укладання угоди відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, не надано.

Крім того, в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, відсутні дані, які можуть свідчити про те, що відбулося протиправне заволодіння майном зокрема майном акціонерів, між тим така кваліфікуюча ознака визначена у обвинувальному акті та угоді.

За таких обставин формулювання обвинувачення, яке викладено в угоді від 25.06.2024 та обвинувальному акті, не відповідає статтям закону про кримінальну відповідальність, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 .

Крім того, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 право на судовий розгляд, за умов викладених у п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також з`ясовуючи, чи правильно він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, суд вважає, що відсутні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні, оскільки він фактично не визнає пред`явлене йому обвинувачення.

Добровільність підписаної ним угоди суд також ставить під сумнів. До таких висновків суд прийшов враховуючи надані ОСОБА_3 відповіді щодо характеру обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, та мети, яку він фактично переслідує, підписанням угоди, а саме - скасування арешту майна, про що він подав відповідне клопотання.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що укладення угоди не було добровільним, оскільки така умова як беззаперечне визнання винуватості підозрюваним (обвинуваченим), не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 1, 4 ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам КПК України й існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

За наведених обставин, суд відмовляє в затвердженні угоди та повертає кримінальне провадження прокурору для продовження здійснення досудового розслідування у загальному порядку.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна від 24.06.2024, суд встановив, що арешт на майно підозрюваного ОСОБА_3 накладався ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2023 (справа № 757/37309/23-к) з метою забезпечення можливої конфіскації, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 255 КК України, яка йому інкримінується. Оскільки суд відмовив у затвердженні угоди по визнання винуватості та повернув кримінальне провадження прокурору для здійснення досудового розслідування кримінального провадження, відсутні підстави для скасування арешту з майна підозрюваного ОСОБА_3 .

На підставі вищевикладеного, керуючись с. 174, п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

постановив:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 25.06.2024 між прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002054 від 02.11.2023.

Продовжити досудове розслідування у даному кримінальному проваджені в загальному порядку.

Обвинуваченому ОСОБА_3 відмовити у задоволені клопотання про скасування арешту майна.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно з ч.8 ст.474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 02.07.2024 о 10 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1