н/п 1-кс/490/851/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1345/24
У Х В А Л А

15 березня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Промінвестбанку» ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 МРУП ГУНП у Миколаївській області та Окружної прокуратури м. Миколаєва щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001005 від 15.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На адресу Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Промінвестбанку» ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 МРУП ГУНП у Миколаївській області, а також Окружної прокуратури м. Миколаєва щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001005 від 15.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.

Зазначає, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП у Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001005 від 15.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Нагляд за досудовим розслідуванням у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Окружної прокуратури м. Миколаєва.

04.05.2011 старшим оперуповноваженим з ОВС Управління СБ України в Миколаївській області, на виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва, від 24.03.2011, у філії «Відділення ПАТ «Промінвестбанку» в м. Миколаєві» здійснено виїмку оригіналів документів - кредитних справ за договорами № 13/04-98 та № 50-06/95, укладеними ПАТ «Промінвестбанк» з ДП «Суднобудівний завод ім. 61 Комунара, м. Миколаїв» (), які знаходяться в органі досудового розслідування до теперішнього часу.

На даний час у Господарському суді Миколаївської області триває судовий розгляд справи № 915/1097/20 за позовом ПАТ «Промінвестбанк» до боржника ДП «Суднобудівний завод ім. 61 Комунара, м. Миколаїв» про стягнення заборгованості у сумі 9782116, 62 грн.

Відсутність оригіналів документів унеможливлює ведення Банком, що ліквідується, належної претензійно-позовної роботи і може бути підставою для відмови судом у задоволенні позовних вимог, що вплине на повноту та черговість задоволення кредиторських вимог.

З метою захисту інтересів Держави, яка виступає кредитором 7, 9 та 10 черги, для відшкодування заборгованості, ПАТ «Промінвестбанк» 27.04.2023 звернувся з вимогою за вих. № 1326/08 до відділення поліції № 1 Миколаївського РУП ГУ НП у Миколаївській області та Окружної прокуратури м. Миколаїв з клопотанням у порядку ст. 220 КПК України про повернення тимчасово вилученого майна (оригіналів документів).

В судове засідання скаржник не з`явився, повідомлявся належним чином, надав клопотання про проведення засідання без його участі.

Представник ВП №1 МРУП ГУНП у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, надав матеріали кримінального провадження.

Представник Окружної прокуратури м. Миколаєва в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, надав відповідь на скаргу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме заявник.

Так, Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, заявник як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши скаргу, додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Судом встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП у Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001005 від 15.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

04.05.2011 старшим оперуповноваженим з ОВС Управління СБ України в Миколаївській області, на виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва, від 24.03.2011, у філії «Відділення ПАТ «Промінвестбанку» в м. Миколаєві» здійснено виїмку оригіналів документів: кредитного договору № 50-06/95 від 01.03.1995 та додаткової угоди №13-04/98 від 06.07.1998, укладеними ПАТ «Промінвестбанк» з ДП «Суднобудівний завод ім. 61 Комунара».

03.12.2020 року постановою першого заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 скасовано постанову про закриття кримінального провадження №0001005 від 15.02.2013, матеріали направлені слідчому для подальшого досудового розслідування.

19.01.2022 року слідчим ВП №1 МРУП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_6 винесено постанову про визначення вказаних документів речовими доказами.

Згідно відповіді прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_7 від 15.09.2023, відмовлено в задоволення клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Промінвестбанку» про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001005 від 15.02.2013.

Зазначено, що у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, вживаються заходи до встановлення всіх обставин подій. Після закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному провадженні, буде вирішено долю речових доказів у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України в редакції №2756-VI (2756-17) від 02.12.2010, виїмка проводиться у випадках, коли є точні дані, що предмети чи документи, які мають значення для справи, знаходяться в певної особи чи в певному місці.

Виїмка матеріальних носіїв секретної інформації та/або документів, що містять банківську таємницю, проводиться тільки за вмотивованою постановою судді і в порядку, погодженому з керівником відповідної установи.

Станом на момент виїмки (04.05.2011 року), норми кримінально-процесуального кодексу України не передбачали порядку накладення арешту на документи після їх виїмки, яка проведена на підставі постанови судді.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

При цьому, КПК України передбачено поняття тимчасового вилучення майна та підстави його повернення. Як вбачається з частини першої статті 167 КПК України тимчасове вилучення майна як забезпечувальний захід триває до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тобто тимчасовість цього заходу обумовлюється його застосуванням без дозволу слідчого судді, який у разі позитивного вирішення питання про арешт майна по суті легітимізує його попереднє вилучення, чим забезпечується, зокрема, допустимість доказів, якщо вилучені предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що з моменту надання дозволу суддею виїмки на вищезазначене майно та його вилучення (04.05.2011 року), таке майно втратило статус тимчасово вилученого майна, та являється речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Згідно ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Пунктами 2, 3 ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Скаржник при звернені до суду не зазначив та не обґрунтував, чому при отримані від слідчого чи прокурора належним чином завірених копій вилучених матеріалів, банк буде позбавлений можливості вести претензійно-позовну роботу.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що вилучене майно зберігається в слідчому відділі ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та скаржник має можливість безперешкодно отримати належним чином завірених копій вилучених матеріалів.

Враховуючи вище наведене, вважаю, що скаржником в поданій скарзі не доведено бездіяльності уповноважених осіб ВП №1 МРУП ГУНП у Миколаївській області та Окружної прокуратури м. Миколаєва, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 303, 306, 307, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Промінвестбанку» ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 МРУП ГУНП у Миколаївській області та Окружної прокуратури м. Миколаєва щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001005 від 15.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1