КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора Ка ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника ДУ «Бориспільська

виправна колонія (№119)» ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2024,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2024 ОСОБА_6 звільнено умовно-достроково від відбування покарання за вироком Вищого антикорупційного суду від 19.05.2022, на невідбуту частину покарання 1 рік 9 місяців 23 дні.

Своє рішення місцевий суд обґрунтував тим, що на час розгляду клопотання ОСОБА_6 відбув три чверті строку покарання, призначеного судом за вчинений ним умисний особливо тяжкий злочин. Під час перебування в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» зарекомендував себе позитивно, отримав 4 заохочення, працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, зокрема дружину та малолітнього сина, відповідно до листа директора ТОВ «Зернова група України» буде працевлаштований на посаду юрисконсульта.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що висновок суду про те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, не відповідає фактичним обставинам справи. Звертає увагу, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним. Зазначає, що 11.05.2023 комісією установи відмовлено у застосуванні до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України, оскільки він не став на шлях виправлення. Вказує, що поза увагою суду залишились висновки адміністрації установи про те, що ОСОБА_6 засуджений за особливо тяжкий злочин, вину в якому не визнав під час судового розгляду. Наголошує, що у характеристиці на засудженого комісія також зробила висновок про недоцільність застосування до нього такої пільги, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, передбаченої ст.81 КК України. Стверджує, що ОСОБА_6 не довів свого виправлення, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ч.3 ст.81 КК України, однак в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку про виправлення засудженого, а застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно з ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджено вироком Вищого антикорупційного суду від 19.05.2022 за ч.5 ст.191, ч.5 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 3 роки, 3/4 частини якого останній відбув на момент розгляду клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Разом з тим, приймаючи 23.02.2024 рішення про задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 та звільнення ОСОБА_6 умовно-достроково від відбування покарання, суд першої інстанції залишив поза увагою, що 11.05.2023 висновком комісії ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» відмовлено у застосуванні пільги, передбаченої ст.81 КК України, саме з тих підстав, що ОСОБА_6 не довів свого виправлення.

Крім того, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, вину у вчиненні якого останній не визнав, колегія суддів вважає, що строк відбутого засудженим покарання є недостатнім для його виправлення та досягнення мети покарання, передбаченої ст.50 КК України.

На думку колегії суддів, матеріали провадження не містять доказів того, що засуджений дійсно став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а відбуття останнім 3/4 частини строку призначеного покарання не може бути безумовною підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора про передчасне застосування до ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, а апеляційна скарга прокурора такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2024, якою ОСОБА_6 звільнено умовно-достроково від відбування покарання за вироком Вищого антикорупційного суду від 19.05.2022, на невідбуту частину покарання 1 рік 9 місяців 23 дні,скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Вищого антикорупційного суду від 19.05.2022.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3