Справа № 727/3245/24
Провадження № 1-кп/727/265/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000269 від 12.03.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Чернівці, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , із середньою освітою, офіційно не працюючий, раніше судимий: 08.11.2010 Першотравневим районним судом м. Чернівців за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування з випробування з іспитовим строком на 2 роки; 09.11.2011 Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 04.12.2012 Шевченківським районним судом м. Чернівців за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі; 09.02.2017 Шевченківським районним судом м. Чернівців за ст.395 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці; 29.03.2021 Першотравневим районним судом м. Чернівців за ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 1 року 25 днів позбавлення волі (звільнений 17.06.2022 по відбуттю покарання); 05.06.2023 Першотравневим районним судом м. Чернівців за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 3 тисяч нмдг, що становить 51 000 гривень; 27.12.2023 ухвала Першотравневого районного суду м. Чернівців, згідно якої несплачену суму штрафу замінено покаранням у вигляді 240 годин громадських робіт, -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 389 КК України

встановив:

Так, згідно вироку Першотравневого районного суду м. Чернівців від 05.06.2023 (судова справа №725/4052/23) ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 3 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 тисячу гривень.

Надалі, ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27.12.2023 (судова справа №725/4052/23) задоволено подання інспектора Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернівецькій області про заміну несплаченої суми штрафу, призначеного вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 05.06.2023, на покарання у виді 240 годин громадських робіт.

В подальшому, розпорядження суду про виконання ухвали Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27.12.2023, яка набрала законної сили 03.01.2024, з копією судового рішення скеровано до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернівецькій області, що знаходиться за адресою вул. Українська, 39 м. Чернівці для виконання.

Після чого, 09.01.2024 розпорядження суду з копією ухвали отримано зазначеним органом пробації та 15.02.2024 інспектором поставлено засудженого ОСОБА_3 на облік, в ході чого, йому роз?яснено умови відбування покарання у виді громадських робіт, попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання та видано направленнядо КП «Містосервіс», що знаходиться за адресою вул. О.Щербанюка, 43 м. Чернівці для відбування призначеного покарання, про що останній власноручно розписався.

Таким чином, ОСОБА_3 зобов?язався відпрацювати 240 годин громадських робіт у КП «Містосервіс»» в повному обсязі.

Водночас, під час здійснення наглядових заходів інспектором Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_4 отримано інформацію від власника підприємства за місцем відбування громадських робіт, що засуджений ОСОБА_3 , починаючи з 19.02.2024 до КП «Містосервіс» для відбування призначеного покарання не з?явився та про поважність причин своїх неявок не повідомив.

В ході проведення першочергових заходів з виявлення засудженого ОСОБА_3 та після встановлення місцезнаходження останнього, а саме 29.02.2024, йому винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання.

Крім того, в той же день, засудженому ОСОБА_3 повторно видано направлення в КП «Містосервіс» для відбування призначеного покарання про що останній власноручно розписався та зобов?язався відпрацювати 240 годин громадських робіт у КП «Містосервіс»» в повному обсязі.

Проте, 07.03.2024 інспектором Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_4 під час здійснення контрольної перевірки за місцем відбування покарання ОСОБА_3 встановлено, що засуджений, після отримання повторного направлення, зокрема 29.02.2024, 01.03.2024 та з 04.03.2024 по 07.03.2024 до КП «Містосервіс» жодного разу не з?явився та про поважність причин своїх неявок не повідомив, тобто не вийшов більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, що відповідно до ч.3 ст.40 КВК України є ухиленням від відбування громадських робіт.

За результатами проведеної перевірки інспектором Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області складено відповідний акт, відповідно до якого невідпрацьований час громадських робіт ОСОБА_3 складає 240 години.

Враховуючи викладене, незважаючи на попередження про недопущення порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт та зобов?язання відбувати вказане покарання ОСОБА_3 , не маючи наміру виконувати громадські роботи, усвідомлюючи протиправний характер своєї умисної бездіяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи цього, без поважних на те причин вчинив ухилення від відбування громадських робіт.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального провадження в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальному проступку, передбаченого ч.2 ст. 389, не оспорює встановлені органом дізнання обставини, згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслала до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000269, в якому виклала клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Тому суд, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого гр. ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку за ч. 2 ст. 389 КК України повністю доведена.

Згідно ст. 6 «Конвенції про захист прав людини», ст. 62 Конституції України і норм КПК України кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного правопорушення повністю доведена.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів ( п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України» ).

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що : «при розгляді справ суди застосовують «Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому, суд згідно з вимогами ст. 65, 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, згідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, зважаючи на такі висновки Європейського суду з прав людини, виходячи з положень ст. 65 КК України, приймаючи до уваги викладене вище, враховуючи, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку і щиро розкаявся у цьому, його характеристику, наявність обставин пом`якшуючих покарання та відсутність обтяжуючих покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням вимог ст. 4, 5 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України відсутні.

Керуючись ст. 302, 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 та п.4 ч.1 ст.72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 05.06.2023, що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27.12.2023 замінено на 240 годин громадських робіт, із розрахунку 1 дню обмеження волі відповідають 8 годин громадських робіт та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 рік 15 днів обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного прибуття ОСОБА_3 до визначеної установи виконання покарання.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1