Номер провадження: 11-сс/813/412/24
Справа № 947/814/24 1-кс/947/1819/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду Одеської області від 08 лютого 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001523 від 13 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2024 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та накладений арешт з забороною розпорядження та користування, на майно, яке було виявлено та вилучено 02 лютого 2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- жорсткий диск «Western Digital» об`ємом 500 гб, s/n WCAYUAT34332;

- жорсткий диск «Seagate» об`ємом 500 гб, s/n S0V4H28N;

- фізичний накопичувач фірми «Kingston» об`ємом 960 гб унікальний номер SA400S37/960G;

- ноутбук «Lenovo» модель «Think Pad» s/n R9-D42RD, та зарядний пристрій від нього;

- жорсткий диск «Toshiba» об`ємом 500 гб, s/n Y30NC229T;

- мобільний телефон «Xiaomi 11T Pro» IMEI (1) НОМЕР_1 , ІМЕІ (2) НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора «лайфселл» номер НОМЕР_3 , та «Київстар» номер НОМЕР_4

- мобільний телефон «Iphone XR» IMEI (1) НОМЕР_5 , ІМЕІ (2) НОМЕР_6 , з сім карткою «Vodafone» номер НОМЕР_7 ;

- фізичний накопичувач фірми «Kingston» об`ємом 240 гб унікальний номер SA400S37/240G;

- фізичний накопичувач фірми «Kingston» об`ємом 240 гб унікальний номер SBFKJ1A3;

- фізичний накопичувач фірми «Kingston» об`ємом 480 гб унікальний номер SBFKJ43

- фізичний накопичувач фірми «Patriot» об`ємом 120 гб унікальний номер PE000541;

- ноутбук «ASUS» модель «G513» s/n NCNRKD007568497, та зарядний пристрій від нього.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що у даному кримінальному проваджені арешт на майно був накладений неправомірно, без будь-яких доказів вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.361 КК України.

Крім того вважає, що ухвала про надання дозволу на проведення обшуку також була винесена незаконно, оскільки матеріали кримінального провадження не містять інформації про подію кримінального правопорушення.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 та власник майна ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 зазначеної норми права встановлено, що метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, положеннями ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того абзацом 2 ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Апеляційним судом встановлено, що на теперішній час слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001523 від 13 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.361 КК України (несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що призводить до витоку та спотворення процесу обробки інформації під час дії воєнного стану).

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи, перебуваючи на території Одеської області, здійснюють несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що призводить до витоку та спотворення процесу обробки інформації під час дії воєнного стану.

Для встановлення осіб причетних до вчинення даного кримінального правопорушення, їх можливих місць мешкання, та місць зберігання знарядь і засобів вчинення кримінального правопорушення, було надано доручення співробітникам управління протидії кіберзлочинам в Одеській області ДК НПУ на проведення слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до матеріалів виконаного доручення було встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення можливо причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

02 лютого 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 01 лютого 2024 року був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , в ході якого були виявленні та вилучені жорсткі диски, ноутбук та мобільні телефони, на які в подальшому оскарженою ухвалою слідчого судді накладений арешт.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 вилучене у ОСОБА_8 комп`ютерне обладнання та мобільні телефони були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001523 від 13 грудня 2023 року.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що вилучене під час проведення обшуку майно відповідає критеріям визначеним статтею 98 КПК України, на яке відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений арешт, оскільки вилучена комп`ютерна техніка та мобільні телефони могли були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.361 КК України та зберегти на собі його сліди.

Зокрема за допомогою вилучених мобільних телефонів ОСОБА_8 міг контактувати з іншими невстановленими особами, з якими він за попередньою змовою, ймовірно здійснював несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що призводило до витоку та спотворення процесу обробки інформації під час дії воєнного стану.

На вилученому ноутбуку та жорстких дисках може міститись інформація та програмне забезпечення, які підтверджують протиправну діяльність ОСОБА_8 .

З метою проведення всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування вилучена комп`ютерна техніка та мобільні телефони мають бути направлені до Одеського НДЕКЦ МВС України для проведення комп`ютерно-технічної експертизи.

На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та проводяться всі необхідні слідчі (розшукові) дії направленні на отримання достатніх доказів для встановлення та пред`явлення причетним до протиправних дій особам обґрунтованих повідомлень про підозру.

Відповідно до ч.1, п.7) ч.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника арештованого майна ОСОБА_8 з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення схоронності слідів злочину, які можуть на собі містити арештована комп`ютерна техніка та мобільні телефони.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 стосовно незаконності ухвали слідчого судді є необґрунтованими і не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Пунктом 1) ч.3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду Одеської області від 08 лютого 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001523 від 13 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4