Справа № 152/1555/23
Провадження №11-кп/801/447/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Роздорожна
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

із секретарем: ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 7 березня 2024 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів,

в с т а н о в и в :

До Шаргородського районного суду Вінницької області надійшло на розгляд кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою цього суду від 7 березня 2024 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 . Мотивуючи прийняте рішення, суд врахував тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , його особу та існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до свого підзахисного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не підтверджені та спростовуються тим, що обвинувачений має постійне місце проживання та роботи, за якими позитивно характеризується, після скоєння злочину не залишав місце події, раніше не судимий, проживає однією сім`єю з дружиною ОСОБА_8 , є інвалідом 3 групи. Крім цього зазначає, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 давав правдиві свідчення, з`являвся на виклики до слідчого, будь-яких доказів, які б свідчили про дії обвинуваченого, направлені на вплив свідків стороною обвинувачення надано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти її задоволення, дослідивши ухвалу суду першої інстанції та клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При розгляді клопотань про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу суд додержується правил, передбачених розділом II КПК України.

У відповідності до вимог ст.177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, яке хоча і вчинене з необережності, проте відповідно до 12 КК України є тяжким злочином, що призвів до загибелі людини.

Судом враховано існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України : переховування обвинуваченого від суду, незаконний вплив на свідків та експертів.

Наявність встановлених ризиків у межах даного кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої інстанції.

Крім того судом враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, є інвалідом третьої групи, проте дійшов вірного висновку, що дані обставини жодним чином не спростовують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, та унеможливлюють застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Як під час розгляду клопотання судом першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду судового рішення не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою.

Отже, рішення суду щодо продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 7 березня 2024 року в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3