Справа № 296/1431/24
УХВАЛА

Іменем України

23 лютого 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання, подане представником володільця майна ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 , про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні №0000286 від 25.05.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира №296/7051/23 від 27.07.2023 року на грошові кошти в сумі 54 000 грн., грошові кошти в сумі 1255 доларів США, грошові кошти в сумі 200 Євро; мобільний телефон марки «ТECNO» з двома сім-картами, мобільний телефон марки «Ulefone» з двома сім-картами.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді від 27.07.2023 р. накладений арешт, зокрема на грошові кошти в сумі 54 000 грн., грошові кошти в сумі 1255 доларів США, грошові кошти в сумі 200 Євро, мобільний телефон марки «ТECNO» з двома сім-картами, мобільний телефон марки «Ulefone» з двома сім-картами.

Вказує, що вилучене майно не являється речовим доказом у кримінальному провадженні №0000286, оскільки не було знаряддям чи предметом жодного кримінального правопорушення, не зберегло на собі жодних слідів кримінального правопорушення та не містить інших відомостей, що встановлюються в ході проведення досудового розслідування, а тому арешт накладено необґрунтовано.

Також заявник зазначає, що будь-яких фактів причетності ОСОБА_3 до злочинної діяльності осіб, пов`язаних зі збутом наркотичних речовин та психотропних засобів, у тому числі і з використанням вилучених у нього грошових коштів, суду надано не було. Водночас, наведені вище кошти являються особистими коштами ОСОБА_3 , які взяті в борг та які необхідно повернути. Вказане стосується і мобільних телефонів та сімкарток, які було виявлено та вилучено 22.07.2023 року у ОСОБА_3 . Крім того, у кримінальному провадженні №0000286 громадянину ОСОБА_3 підозру у вчиненні жодного кримінального правопорушення не було повідомлено ні на момент накладення арешту на його майно, ні на даний час.

У зв`язку з зазначеним на даний час відсутні підстави для накладення арешту на вказане майно громадянина ОСОБА_3 , вилучене 22.07.2023 року з буд. АДРЕСА_1 .

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити. Вказав, що наразі підстави для накладення арешту на вказане майно громадянина ОСОБА_3 відсутні.

Заступник начальника відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила щодо скасування арешту майна, одночасно повідомила про виділення з матеріалів кримінального провадження №0000286 в окреме провадження №0000040, матеріалів досудового розслідування за фактами незаконного зберігання за адресою: АДРЕСА_1 , психотропної речовини амфетаміну без мети збуту, а також вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України. З огляду на обставини, наявні докази мали значення для досудового розслідування за ст. 307 КК України в кримінальному провадженні №0000286, матеріали щодо якого направлено до суду. Просила долучити до матеріалів справи постанову про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження від 17.01.2024 року та лист про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000286 до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27.07.2023 року по справі №296/7051/23, постановленої в кримінальному провадженні №0000286, накладено арешт, зокрема, на грошові кошти в сумі 54 000 (п`ятдесят чотири тисячі) грн., грошові кошти в сумі 1255 (одна тисяча двісті п`ятдесят п`ять) доларів США, грошові кошти в сумі 200 (двісті) Євро; мобільний телефон «ТECNO» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-картами №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Ulefone» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 із сім-картами №№ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 (а.с.7).

Постановою заступника начальника відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 17.01.2024 року постановлено виділити з матеріалів кримінального провадження №0000286 від 25.05.2023 матеріалів досудового розслідування за фактами незаконного зберігання за адресою: АДРЕСА_1 , психотропної речовини амфетаміну без мети збуту, а також вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України. Доручено внести відомості про виділення матеріалів досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань прокурору відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 та присвоїти виділеному кримінальному провадженню №0000040 (а.с.14-15).

31.01.2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000286 направлено до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області (а.с.13).

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі " Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and ОСОБА_2 v Sweden» від 23.09.82, «новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Вбачається, що арешт накладався з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи обставини справи, зокрема строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000286 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та те, що матеріали за фактом незаконного зберігання психотропної речовини амфетаміну без мети збуту, а також вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, виділено в окреме провадження за №0000040, і такі грошові кошти та мобільні телефони, на які було накладено арешт не можуть вважатися речовими доказами в межах кримінального провадження №0000040, слідчий суддя з огляду на надані пояснення прокурора, адвоката, відсутність будь-якої повідомленої підозри володільцю майна, докази отримання коштів в позику, вважає за можливе задовольнити клопотання та скасувати арешт на майно, а саме грошові кошти в сумі 54 000 грн., грошові кошти в сумі 1255 доларів США, грошові кошти в сумі 200 Євро; мобільний телефон марки «ТECNO» з двома сім-картами, мобільний телефон марки «Ulefone» з двома сім-картами.

На підставі вище викладеного, враховуючи норми Конституції України, ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2016 року №5 " Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира №296/7051/23 від 27.07.2023 року на грошові кошти в сумі 54 000 (п`ятдесят чотири тисячі) грн., грошові кошти в сумі 1255 (одна тисяча двісті п`ятдесят п`ять) доларів США, грошові кошти в сумі 200 (двісті) Євро; мобільний телефон «ТECNO» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-картами №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Ulefone» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 із сім-картами №№ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , у рамках кримінального провадження №0000286 від 25.05.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1