Справа № 740/2111/24
Провадження № 1-кс/740/359/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

01 квітня 2024 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду

Чернігівської області - ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання слідчого у кримінальному провадженні - слідчого відділення СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні за №0000271 від 27.03.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, дітей не має, з професійно-технічною освітою, не працює, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні слідчий відділення СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб відносно підозрюваного за ч. 1 ст.263 КК України ОСОБА_8 з визначенням розміру застави у вигляді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 за № 622, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за №576, у кінці лютого 2022 року у невстановлений конкретний день та час, у чагарниках поблизу зупинки громадського транспорту «ТПО», що розташована поблизу перехрестя вулиць Шевченка та Носівський шлях, знайшов та забрав із собою корпус гранати «РГН» та запал до неї «УДЗ», які у поєднанні є вибуховим пристроєм та відноситься до категорії боєприпасами, тобто придбав їх незаконно і без передбаченого дозволу, та у подальшому відніс до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де почав їх незаконно зберігати у коридорі вказаного будинку.

В подальшому 30.03.2024 року близько 16:00 год., ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи мету особистого збагачення, з корисливого мотиву, за грошові кошти в сумі 1000 гривень, умисно, незаконно та без передбаченого законом дозволу, продав, тобто збув, ОСОБА_9 (особа зі зміненими анкетними даними), який був залучений для проведення оперативної закупки, наступальну осколкову ручну гранату РГН, що є вибуховим пристроєм.

30.03.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

31.03.2024 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яка підтверджується протоколами допиту свідків ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 (особи зі зміненими анкетними даними); протоколом огляду від 30.03.2024.

У клопотанні ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання, зазначених у п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, оскільки підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав із вказаних в ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії наданих сторонами матеріалів, якими обґрунтовують свої доводи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Установлено, що слідчими СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 27.03.2024 за №0000271 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

30.03.2024 ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

31.03.2024 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обмеження права на свободу може мати місце лише за наявності обґрунтовної підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, правильності кваліфікації дій підозрюваного, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Досудове розслідування триває незначний час. На цьому етапі розслідування існує достатня сукупність даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який карається позбавленням волі до 7 років, а тому через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі ОСОБА_14 може ухилятися від слідства та суду. Доведено існування і ризику незаконно впливати на свідків, у кримінальному провадженні, адже підозрюваний особисто знайомий з особою, якій збув гранату, обізнаний де він проживає.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах, як підтверджено і існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Домашній арешт та тримання під вартою є ізоляційними запобіжними заходами, проте рівень ізоляції особи за ними суттєво відрізняється з огляду на умови, пов`язані з позбавленням (обмеженням) волі особи. У цьому контексті домашній арешт є менш жорсткою формою ізоляції підозрюваного.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує положення п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчим в клопотанні та наданих в судовому засіданні поясненнях прокурора не наведено обставин, які б свідчили, що застосування більш м`якої міри запобіжного заходу неможливе для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, оскільки під час судового розгляду не доведено, що застосування більш м`якої міри запобіжного заходу неможливе для запобігання ризиків в кримінальному провадженні, враховуючи відомості про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання, з одночасним застосуванням відносно особи більш м`якої міри запобіжного заходу.

Разом з тим, слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу враховує дані, які характеризують особу підозрюваного, згідно наданих слідчому судді документів, а саме наявність у ОСОБА_4 зареєстрованого та постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , той факт, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, позитивно характеризується сусідами за місцем проживання, на обліках лікарів нарколога, психіатра не перебуває, співпрацює зі слідством, надав показання про обставини придбання і збуту гранати.

На думку слідчого судді, цілодобовий домашній арешт є саме тим запобіжним заходом, що забезпечить запобігання ризикам переховування від слідства та суду та незаконного впливу на свідків і виконання ним процесуальних обов`язків підозрюваного.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження виникає необхідність одночасного покладання на підозрюваного, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з одночасним застосуванням відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На підставі викладеного і керуючись ст.176-178, 183-184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши підозрюваному ОСОБА_4 цілодобово залишати своє зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений час;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування у будь-який спосіб на будь-які теми зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України ОСОБА_4 негайно доставити до зареєстрованого місця проживання за адресою:АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Строк дії обов"язків, запобіжного заходу, ухвали установити до 30 травня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 02.04.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1