Справа № 159/3885/21
Провадження № 1-кп/159/44/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419 від 21 травня 2021 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель Волинської області, українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що має судимості:

-12.12.2016 року Франківським районним судом м.Львова засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

-24.12.2019 року Залізничним районним судом м.Львова засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

-06.09.2023 року Шевченківським районним судом м.Львова засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі ;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , 03 травня 2021 року, близько 09 год. 00 хв., повторно, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи за приміщенням магазину « Салют» по АДРЕСА_2 , внаслідок словесної суперечки, яка раптово виникла через особисті неприязні відносини, наніс удар потерпілому ОСОБА_6 , внаслідок якого останній втратив рівновагу та впав на землю. Після чого обвинувачений керуючись корисливим мотивом, який раптово виник та реалізуючи свій умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, заволодів мобільним телефоном марки «Huawei» моделі «Honor 10 Lite» об`ємом пам`яті 32 GВ, вартістю 2759 грн., належний ОСОБА_6 , що знаходився на сходах до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого по вул. Сагайдачного в м.Ковелі та грошовими коштами у сумі 2000 грн., які обвинувачений, дістав з кишені гаманця потерпілого, однак був помічений ОСОБА_7 та почав втікати з викраденим майном, чим відкрито заволодів вказаним майном, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4759 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст. 186 КК України.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав, що з потерпілим ОСОБА_6 не був знайомим та вперше зустрівся на початку травня 2021 року, можливо в день який зазначено в обвинуваченні, біля магазину «Салют» в м.Ковелі. Тоді вони на пропозицію потерпілого розпивали спиртні напої приблизно 30 хв. В цей період до них підходили ще інші особи з якими він також незнайомий. Під час розпиття спиртного у нього з потерпілим виник конфлікт проте причину його не пам`ятає, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння. Під час конфлікту він вдарив в голову потерпілого від чого той впав і тоді він залишив місце пригоди. Будь-яке викрадення чужого майна він не скоював. Вважає, показання потерпілого та свідка ОСОБА_7 надуманими і такими, що не відповідають дійсності.

Незважаючи на невизнання своєї винуватості обвивинуваченим, його вина в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, які суд відносить до належних і допустимих, а тому покладає їх в основу обвинувального вироку.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що перебував більше трьох місяців на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення під час бойових дій. На даний час перебуває за місцем проживання на реабілітації. Стан його здоров`я є незадовільним, а тому він у зв`язку з цим може точно не пригадувати події які сталися з ним в 2021 році.

Пригадує, що вранці, у травні місяці 2021 року перебував біля супермаркету «Салют», що знаходиться по бул.Л.Українки, 29 в м.Ковель. До нього підійшов незнайомий раніше молодий чоловік та умисно наніс йому удар в голову від якого він впав та став почувати себе погано. Категорично ствердив, що цією особою є саме ОСОБА_4 . Коли він прийшов в квартиру де проживає з дружиною, виявив викрадення у нього мобільного телефону марки «Huawei» та грошові кошти в сумі 2000 грн., які знаходились в різних кишенях спортивного одягу.

Після задання останньому прокурором уточнених запитань, потерпілий категорично ствердив, що особою яка відкрито викрала його майно є саме обвинувачений ОСОБА_4 , якого він бачив. Не заперечував, що перебував в стані алкогольного сп`яніння проте сильного впливу алкоголю на організм не відчував. На даний час будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 22.05.2021 року потерпілий ОСОБА_6 впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 ,як особу яка незаконно заволоділа його майном.

В ході пред`явлення речей для впізнання потерпілий ОСОБА_6 , 19.06.2021 року впізнав свій телефон, який був відкрито викрадений з нього за індивідуальними ознаками, а саме механізму його пошкодження.

Крім зазначених вище показань, винуватість обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину підтверджено також:

- витягом з ЄРДР стверджується про початок досудового розслідування 20.05.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на підставі заяви про кримінальне правопорушення поданої в органи поліції ОСОБА_6 , в якій він вказав, що 03.05.2021 року, близько 09 год. ранку саме він перебував біля супермаркету «Салют» по бул.Л.Українки,29 в м.Ковель, і там візуально знайома особа відкрито викрала мобільний телефон марки «Huawei» та гроші в сумі 2000 грн.,які витягнув з кишені штанів, заподіявши йому майнову шкоду на суму 4500 грн;

- в ході огляду місця події 21.05.2021 року встановлено, що місцем скоєння кримінального правопорушення є подвір`я магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться в АДРЕСА_2 ;

- у відповідності до протоколу огляду речей від 16.06.2021 року викраденим є мобільний телефони марки «Huawei», який був у використані;

- за висновком судової-товарознавчої експертизи, ринкова вартість викраденого мобільного телефону марки «Huawei» моделі «Honor 10 Lite 3/32 GB», станом на 03.05.2021 року могла складати 2759 грн.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі за іншим кримінальним провадженням. До засудження його, він проживав в с.Рокитниця Ковельського району. У 2020-2021 роках він декілька разів зустрічався з обвинуваченим ОСОБА_4 , якого може охарактеризувати з позитивної сторони. Знає також ОСОБА_6 , який проживає поблизу вокзалу в м.Ковелі. Пригадує, що у 2021 році, можливо влітку, він був свідком коли обвинувачений ОСОБА_4 поблизу магазину «Салют», що знаходиться по бул.Л.Українки в м.Ковелі наніс удар по тілу ОСОБА_6 від якого той впав. На землю випав гаманець потерпілого і тоді обвинувачений викрав з нього гроші які там знаходились, а також витягнув з кишені потерпілого мобільний телефон після чого пішов в напрямку вокзалу.

Свідок категорично ствердив, що ОСОБА_4 під час викрадення майна бачив його, однак свої дії не припиняв.

Свідок не заперечував, що під час досудового розслідування з ним проводились слідчі дії і тоді він впізнав ОСОБА_4 за фотознімками як особу, що вчинила викрадення майна потерпілого. Він також вказав на місце де були скоєнні вказані дії. На той час слідчому він давав показання, які відповідають дійсності. Інших подробиць із-за давності скоєного не пригадує.

Допитаний свідок 24.05.2021 року впізнав ОСОБА_4 під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, як особу що скоїла протиправні дії по відношенню до потерпілого ОСОБА_6 .

Під час проведення слідчого експерименту 10.06.2021 року свідок ОСОБА_7 вказав на місце де стався конфлікт між обвинуваченим та потерпілим в ході якого обвинувачений ОСОБА_4 наніс удари по тілу потерпілого в результаті чого останній впав на землю. Він також вказав на місце знаходження мобільного телефону якого викрав обвинувачений.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що вона є дружиною потерпілого по справі ОСОБА_6 , про обставини відкритого викрадення його майна їй нічого не відомо.

Пригадує, що можливо на початку травня 2021 року чоловік пішов в місто за покупками, а коли прийшов до місця проживання то у нього був відсутній телефон та на обличчі було можливо садно. Про втрату телефону чоловік не розповідав. Більше про обставини даної справи повідомити нічого не може.

Повідомленням ломбарда на ім`я начальника Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 14.06.2021 року, підтверджено прийняття від ОСОБА_9 телефону марки «Huawei», ІМЕІІ НОМЕР_1 , на який звернуто стягнення 25.05.2021 року.

Свідок ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, вжитими судом заходами, в тому числі через привід, її місце знаходження не встановлено з об`єктивних причин.

В ході досудового розслідування дана особа за фотознімками впізнала обвинуваченого, як особу, яка продала їй мобільний телефон і якого вона в подальшому віднесла в ломбард, здавши на своє ім`я.

Свідок ОСОБА_10 з яким проводились слідчі дії, помер 14.10.2021 року.

16.06.2021 року свідок ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Huawei», про що свідчить протокол добровільної видачі, якого він придбав в ломбарді 02.06.2021 року, що підтверджено товарним чеком та квитанцією про оплату вартості телефону 2210 грн.

Отже, сукупність наведених вище доказів дають підстави суду вважати, доведеною винуватість обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна вчинене повторно і вірність кваліфікації дій обвинуваченого за вказаним законом на досудовому слідстві.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.

До показань обвинуваченого ОСОБА_4 слід відноситись критично і таких, що надані з єдиною метою ухилення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин. Ці показання є надуманими і такими, що не відповідають встановленим обставинам по справі, які повністю спростовують його позицію.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності. Зокрема суд враховує ту обставину, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності та повторно скоїв аналогічний злочин.

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить.

З урахуванням наведеного необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, пов`язане з ізоляцією його від суспільства, призначене у межах санкції ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання ближче мінімального розміру, суд приймає до уваги суму викраденого, позицію щодо покарання потерпілого, який будь-яких претензій не має, майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_4 .

Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 06.09.2023 року обвинуваченого ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки,ухвалою Львівського апеляційного суду від 07.12.2023 року вказаний вирок залишено без змін, а тому остаточне покарання слід призначити з врахуванням даного вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому у вказаному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого, а долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 06 вересня 2023 року - остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.

Початок відбування покарання рахувати з 06 травня 2021 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 514,86 ( п`ятсот чотирнадцять грн. 86 коп.).

Речові докази у справі, а саме: мобільний телефон марки "Huawei honor 10 lite", ІМЕІ 1) НОМЕР_2 , ІМЕІ 2) НОМЕР_3 , який переданий у камеру схову речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській областіповернути - потерпілому ОСОБА_6 , скасувавши накладений на нього арешт відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2021 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1