Справа № 201/4822/24
Провадження № 1-кс/201/1622/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників підозрюваного: ОСОБА_5 (в залі суду), ОСОБА_6 (відеоконференцзв`язок),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання старшого слідчого криміналіста слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_7 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0004439, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад поданого клопотання.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна. В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи негативне відношення до службової діяльності правоохоронних органів на території Святогірської міської громади, діючи умисно, з метою попередження невстановленого кола осіб про проведення відповідними службовими особами фільтраційних заходів, в умовах воєнного стану, 24.09.2023 року, перебуваючи на території Свято-Успенської Святогірської Лаври, за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні Успенського собору, більш точний час розслідуванням не встановлено, поширив серед невизначеного кола осіб інформацію про розташування підрозділів Збройних Сил України, Служби Безпеки України та Національної Поліції України на блок-постах Сил оборони України в районі АДРЕСА_2 (поблизу Святогірської лаври), а саме:

- блок-посту на горі в районі повороту до пам`ятника Артему перед в`їздом до АДРЕСА_2 ;

- блок-посту при в`їзді у АДРЕСА_2 ;

- блок-посту поблизу Святогірської лаври ( АДРЕСА_1 ) неподалік від головних воріт.

24.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Цього ж дня ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

На підставі ухвал слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2024 проведено обшуки будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , а саме об`єкт житлової нерухомості, нежитлова будівля продовольчого складу, нежитлова будівля водолікувальниці, нежитлова будівля насосної станції водолікувальниці, нежитлова будівля частки гаражу, нежитлова будівля кухні столової, нежитлова будівля парокотельні водолікувальниці, нежитлова будівля (Церква Пресвятого Антонія та Феодосія (наземна частина) з господарсько-побутовими спорудами, нежитлова будівля складу, готельний корпус №10, на праві власності належить Свято-Успенському Чоловічому Монастиру Донецької Єпархії Української Православної Церкви (), та нежитлова будівля цілісного майнового комплексу комунального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який є невід`ємною частиною вищезазначеного об`єкта нерухомого майна, належить на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст Донецької області в особі Донецької обласної ради.

Так, на першому поверсі будівлі, що обшукувалась, у приймальному кабінеті намісника ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), виявлено та вилучено:

-три конверти з полімерного матеріалу;

-аркуш картону із чорновими записами;

-аркуш паперу формату А4, на якому роздруковано знімок екрану персонального комп`ютера із зображенням, схожим на знімок місцевості, зроблений за допомогою за стосунку GoogleMaps.

На першому поверсі будівлі, що обшукувалась, у робочому кабінеті інформаційного відділу Свято-Успенської Святогірської Лаври, виявлено:

-картку пам`яті Transcend в корпусі білого кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 16 Гб;

-картку пам`яті в корпусі білого кольору з написом « НОМЕР_1 »;

-картку пам`яті Edge Good RAM в корпусі червоного кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 8 Гб;

-картку пам`яті ОСОБА_9 в корпусі чорного кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 64 Гб;

-картку пам`яті DT 101 G2 в корпусі червоного кольору із металевою кришкою із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 8 Гб;

-картку пам`яті Sony AX-53 в корпусі чорного кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 128 Гб;

-дві картки пам`яті Canon 5D в корпусі чорного кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 128 Гб;

-картку пам`яті San Disk в корпусі чорного кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 128 Гб;

-тубус для розміщення карток пам`яті Budi в корпусі чоного кольору;

-3 (три) диски для лазерних систем зчитування формату DVD із відеозаписами, що мають назви «Интронизация Патриарха Московского и всея Руси Кирилла», «Прямой эфир с Патриархом Московским и всея Руси Кириллом», «Богослужение Святейшего Патриарха Кирилла в Свято-Успенской Святогорской Лавре в День празднования Святогорской иконы Божией Матери 30 июля 2009 г.»;

-зовнішній жорсткий диск WD My Passport в корпусі чорного кольору з серійним номером НОМЕР_2 ;

-мережевий накопичувач ZyXEL NSA220 в корпусі білого кольору з серійним номером S100Z51015355, в якому встановлено два жорсткі диски;

-мережевий накопичувач QNAP в корпусі чорного кольору з серійним номером Q171L21893, в якому встановлено шість жорстких дисків.

На першому поверсі будівлі, що обшукувалась, у робочому кабінеті секретаря Свято-Успенської Святогірської Лаври та начальника інформаційного відділу лаври виявлено:

-мобільний телефон Motorolla у вимкненому стані;

-мобільний телефон Samsung у вимкненому стані (телефон знаходиться у чохлі);

-мобільний телефон ZTE у ввімкненому стані, екран якого заблоковано паролем (телефон знаходиться у чохлі);

-системний блок Mac Studio Apple M1 Ultra із серійним номером V29T4V40HH (системний блок із зарядний пристроєм);

-19 (дев`ятнадцять) дисків для лазерних систем зчитування.

Під час обшуку будівлі під назвою Братський корпус №3, на першому поверсі, у крайній кімнаті, праворуч по коридору, в якій мешкає намісник ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_4 , , було виявлено та вилучено:

-паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході проведення обшуку другого поверху вказаної будівлі, напроти сходів, на столі, в коридорі, було виявлено та вилучено:

-мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі S8», серійний номер НОМЕР_4 , ІМЕІ - НОМЕР_5 із сім карткою абонента мобільного звязку «Водафон» НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_4 .

Вищезазначені речі оглянуто під час обшуку, внаслідок чого встановлено, що вони мають значення для досудового розслідування.

25.04.2024 постановою слідчого всі вищезазначені предмети і документи визнано речовими доказами та визначено місце їх зберігання у камері речових доказів слідчого відділу 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Короткий виклад позицій учасників.

У судовому засіданні слідчий клопотання про арешт майна підтримав, просив задовольнити, пояснив, що стосовно вилучених електронних пристроїв заплановано проведення комп`ютерно технічних експертиз.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. зазначив, що не вважає себе винним, оскільки не поширював інформацію про розташування ЗСУ чи інших військових формувань. Повідомив, що під час обстрілів служба в Лаврі не переривалася. 24.09.2023 було церковне свято, на яке на блокпостах не пропускали паломників, співробітники СБУ залякували людей. Підтвердив, що під час проповіді сказав присутнім у приміщенні Лаври людям, що поблизу ОСОБА_10 стоять три блокпости, на яких були співробітники СБУ з поліцейськими, але зауважив, що про точне їх місце розташування він не зазначав. При проведенні обшуку, під час якого було вилучено майно, що наразі слідчий просить арештувати, він присутній не був, оскільки його образу затримали та вивезли з території Лаври. Йому відомо про прохання до слідчого від працівників Лаври, що були присутні на обшуку, стосовно забезпечення присутності адвоката, але участі в обшуку адвокат не приймав. Вилучене майно, за винятком паспорту на його ім`я та мобільного телефону «Самсунг Гелексі S8» йому не належить, це майно, зокрема, вилучені комп`ютери, належать ОСОБА_10 . Без цього майна діяльність Лаври ускладнена. Інші вилучені телефони можуть належати співробітникам Лаври, але слідчий так не встановив їх власників. Крім того, він не має громадянства рф, як це зазначено в процесуальних документах, вважає, що його позбавили громадянства України незаслужено.

Захисники в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, зазначили, що підозра, оголошена ОСОБА_4 необґрунтована, належність вилучених предметів слідством не встановлена, ці предмети належним чином не задокументовані, не мають відношення до кримінального провадження та не можуть бути речовими доказами за фабулою підозри. Крім того, обшуки проведено без присутності підозрюваного та адвоката, копіювання з вилучених електронних пристроїв не здійснювалося, предмети вилучені поза межами дозволеного ухвалами суду стосовно проведення обшуків, відеозапис обшуків присутнім особам не надавався, протоколи обшуків підписані не усіма присутніми особами, та строк, відведений законом на арешт вилученого майна минув.

Також до суду надійшли заяви адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які просили розглянути справу у їх відсутність та відмовити у задоволенні клопотання.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя виходить з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0004439, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи негативне відношення до службової діяльності правоохоронних органів на території Святогірської міської громади, діючи умисно, з метою попередження невстановленого кола осіб про проведення відповідними службовими особами фільтраційних заходів, в умовах воєнного стану, 24.09.2023 року, перебуваючи на території Свято-Успенської Святогірської Лаври, за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні Успенського собору, більш точний час розслідуванням не встановлено, поширив серед невизначеного кола осіб інформацію про розташування підрозділів Збройних Сил України, Служби Безпеки України та Національної Поліції України на блок-постах Сил оборони України в районі АДРЕСА_2 (поблизу Святогірської лаври), а саме:

- блок-посту на горі в районі повороту до пам`ятника Артему перед в`їздом до АДРЕСА_2 ;

- блок-посту при в`їзді у АДРЕСА_2 ;

- блок-посту поблизу Святогірської лаври ( АДРЕСА_1 ) неподалік від головних воріт.

24.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Цього ж дня ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

На підставі ухвал слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2024 проведено обшуки будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , а саме об`єкт житлової нерухомості, нежитлова будівля продовольчого складу, нежитлова будівля водолікувальниці, нежитлова будівля насосної станції водолікувальниці, нежитлова будівля частки гаражу, нежитлова будівля кухні столової, нежитлова будівля парокотельні водолікувальниці, нежитлова будівля (Церква Пресвятого Антонія та Феодосія (наземна частина) з господарсько-побутовими спорудами, нежитлова будівля складу, готельний корпус №10, на праві власності належить Свято-Успенському Чоловічому Монастирю Донецької Єпархії Української Православної Церкви (), та нежитлова будівля цілісного майнового комплексу комунального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який є невід`ємною частиною вищезазначеного об`єкта нерухомого майна, належить на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст Донецької області в особі Донецької обласної ради.

Під час обшуку, на першому поверсі будівлі, що обшукувалась, у приймальному кабінеті намісника ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), виявлено та вилучено:

-три конверти з полімерного матеріалу;

-аркуш картону із чорновими записами;

-аркуш паперу формату А4, на якому роздруковано знімок екрану персонального комп`ютера із зображенням, схожим на знімок місцевості, зроблений за допомогою за стосунку GoogleMaps.

На першому поверсі будівлі, що обшукувалась, у робочому кабінеті інформаційного відділу Свято-Успенської Святогірської Лаври, виявлено:

-картку пам`яті Transcend в корпусі білого кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 16 Гб;

-картку пам`яті в корпусі білого кольору з написом « НОМЕР_1 »;

-картку пам`яті Edge Good RAM в корпусі червоного кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 8 Гб;

-картку пам`яті ОСОБА_9 в корпусі чорного кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 64 Гб;

-картку пам`яті DT 101 G2 в корпусі червоного кольору із металевою кришкою із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 8 Гб;

-картку пам`яті Sony AX-53 в корпусі чорного кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 128 Гб;

-дві картки пам`яті Canon 5D в корпусі чорного кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 128 Гб;

-картку пам`яті San Disk в корпусі чорного кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 128 Гб;

-тубус для розміщення карток пам`яті Budi в корпусі чоного кольору;

-3 (три) диски для лазерних систем зчитування формату DVD із відеозаписами, що мають назви «Интронизация Патриарха Московского и всея Руси Кирилла», «Прямой эфир с Патриархом Московским и всея Руси Кириллом», «Богослужение Святейшего Патриарха Кирилла в Свято-Успенской Святогорской Лавре в День празднования Святогорской иконы Божией Матери 30 июля 2009 г.»;

-зовнішній жорсткий диск WD My Passport в корпусі чорного кольору з серійним номером НОМЕР_2 ;

-мережевий накопичувач ZyXEL NSA220 в корпусі білого кольору з серійним номером S100Z51015355, в якому встановлено два жорсткі диски;

-мережевий накопичувач QNAP в корпусі чорного кольору з серійним номером Q171L21893, в якому встановлено шість жорстких дисків.

На першому поверсі будівлі, що обшукувалась, у робочому кабінеті секретаря Свято-Успенської Святогірської Лаври та начальника інформаційного відділу лаври виявлено:

-мобільний телефон Motorolla у вимкненому стані;

-мобільний телефон Samsung у вимкненому стані (телефон знаходиться у чохлі);

-мобільний телефон ZTE у ввімкненому стані, екран якого заблоковано паролем (телефон знаходиться у чохлі);

-системний блок Mac Studio Apple M1 Ultra із серійним номером V29T4V40HH (системний блок із зарядний пристроєм);

-19 (дев`ятнадцять) дисків для лазерних систем зчитування.

Під час обшуку будівлі під назвою Братський корпус №3, на першому поверсі, у крайній кімнаті, праворуч по коридору, в якій мешкає намісник ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_4 , , було виявлено та вилучено:

-паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході проведення обшуку другого поверху вказаної будівлі, напроти сходів, на столі, в коридорі, було виявлено та вилучено:

-мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі S8», серійний номер НОМЕР_4 , ІМЕІ - НОМЕР_5 із сім карткою абонента мобільного звязку «Водафон» НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_4

25.04.2024 постановою слідчого всі вищезазначені предмети і документи визнано речовими доказами та визначено місце їх зберігання у камері речових доказів слідчого відділу 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Свято-Успенський Святогірський монастир (Лавра) Донецької Єпархії Української православної церкви (), зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Керівник ОСОБА_4 у статусі «Намісник».

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного сторонами щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання про арешт вилученого майна. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення..

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 5 статті 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз а також проведення інших слідчих дій.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті манно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому, згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України арешт призначений для забезпечення збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 98 КПК України таким майном можуть бути матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Приписами ч. 5 ст. 173 КПК України встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. При цьому згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 р., будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві».

Стосовно обґрунтованості підозри.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, що додані до клопотання про арешт вилученого майна, а саме:

- відповіддю першого заступника командира оперативно-тактичного угрупування «Лиман» № НОМЕР_7 від 14.11.2023, якою підтверджено розташування у період з 23.09.2023 по 24.09.2023 трьох блокпостів у АДРЕСА_2 , точне місце розташування яких слідчим суддею в цій ухвалі не розголошується. На зазначених блок постах несли службу військовослужбовці Збройних Сил України, в тому числі працівники Національної Поліції України та співробітники Служби безпеки України. Інформація про місця розташування особового складу ЗСУ та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, не була розмішена у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_5 на офіційних сторінках, інших медіа-ресурсах або ЗМІ. Вищевказана інформація може підпадати під дію статей 1.3.3. і 1.4.3 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом СБУ від 23.12.2020 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2021 за № 53/35674 (а.п. 18-19);

- відповіддю на запит слідчого ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях №78/2/5/10-5579нт від 13.12.2023 щодо несення військової служби протягом 23-24.09.2023 оперативними співробітниками СБУ на блок-постах у АДРЕСА_2 . Так, 23-24.09.2023 військовослужбовці ГУ СБУ в Донецькій та Луганських областях дійсно несли військову службу на трьох блокпостах в районі АДРЕСА_2 , точне місце розташування яких слідчим суддею в цій ухвалі не розголошується. Згідно вказаної відповіді, несення військової служби військовослужбовцями ГУ СБУ в Донецькій та Луганських областях на блокпостах в районі АДРЕСА_2 у період з 23.09.2023 по 24.09.2023 регламентувалося бойовим розпорядженням оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » № БР-осув/ог/768дск від 03.08.2022. Інформація про місця розташування вказаних блокпостів підрозділами СБУ не публікувалася (а.п. 20);

- відповіддю на запит слідчого ВП №4 Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області №9670/205/04-2023 від 25.12.2023 щодо несення служби протягом 23-24.09.2023 співробітниками поліції на блок-постах у АДРЕСА_2 . Так, з 23.09.2023 по 24.09.2023 працівники ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області несли службу на трьох блокпостах в районі АДРЕСА_2 , точне місце розташування яких слідчим суддею в цій ухвалі не розголошується. Інформація про місця розташування вказаних блокпостів підрозділами Національної поліції не публікувалася (а.п. 21);

- листом ІНФОРМАЦІЯ_7 від 21.12.2023, який повідомляє, що відповідно до листа керівництва ОТУ «Лиман» від 14.11.2023 року № 313/ОТУЛ/1591, в місцях, які називає в своїй промові фігурант кримінального провадження (тобто ОСОБА_4 ), дійсно розташовувалися блокпости, на яких здійснювали чергування військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України та співробітники Національної Поліції України. Інформація про місця розташування особового складу Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, не була розміщена у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_5 на офіційних сторінках, інших медіа-ресурсах або ЗМІ; Розголошення інформації, яку називає у в своїй промові фігурант кримінального провадження та яка підтверджена листом керівництва ОТУ «Лиман» від 14.11.2023 року № 313/ОТУЛ/1591 наносить шкоду державній безпеці України, підриває стан боєготовності підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також Національної Поліції України, несе загрозу життю та здоров`ю їх особовому складу, а також призведе до суспільно-небезпечних наслідків (а.п. 34);

- інформацією начальника штабу заступника командувача ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » від 08.02.2024 про розташування у період з 23.09.2023 по 24.09.2023 блокпостів в районі АДРЕСА_2 ,на яких несли службу військовослужбовці Збройних Сил України (а.п.35-36);

- протоколом огляду інтернет-сайту від 21.11.2023, за яким об`єктом огляду є відеохостинг « ОСОБА_13 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8 на якому мається відеозапис під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_9 » тривалістю 5 хвилин 29 секунд, де останнім поширено інформацію про місця розташування блок-постів, на яких протягом 23-24.09.2024 несли службу співробітники СБУ, Національної поліції України та військовослужбовці ЗСУ. Так, під час перегляду відеозапису встановлено, що відеозапис здійснювався у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 . В центрі кадру - ОСОБА_4 , який виступає перед невизначеним колом осіб з промовою наступного змісту, далі пряма мова: «Многие из вас приехали сегодня паломниками на всенощное бдение, но позвонили и сказали, что еще три автобуса стоят, которые не пускают, и люди попросили помолиться, чтобы пропустили. На рождество Пресвятой Богородицы приезжали сотрудники СБУ для собеседования, что у вас будет на праздник, я рассказал, что будут и как у нас будет проходить богослужение и хорошо, и мирно, вроде бы разошлись. Но сегодня три поста в Татьяновке стоят, одни на горе коло « ОСОБА_14 », тут пост внизу и возле уже на конце Татьяновки при въезде в монастырь, стоят, проверяют паспорта, записывают, фотографируют людей, записывают номера паспортов, данные записывают, электронной почты номер, номер мобильного телефона у каждого записывают, но это нарушение юридических прав. Так ли они записывали тридцать две тысячи ОСОБА_15 в ОСОБА_16 , которые приезжали на празднование нового года? И если можно паломничать одной религиозной конфессии, то должно быть равноправие и другим религиозным конфессиям. И если иностранные граждане приехали и праздновали свой религиозный праздник, почему гражданам Украины, которые по паспорту являются на этой земле родными в своем отечестве, почему нас не пускают что бы мы помолились тем святым, которые здесь на земле Украины прославились святостью и мы ради этого и приехали чтобы вручить руки Божие, руки под Покрова Божий матери, под молитвенное продстательство преподобных наших Святогорских себя, свои семьи, своих мужей и сыновей, которые на фронте за них приехали помолиться, приехали помолиться за отечество наше, за скорейший мир в нашем отечестве, ведь ми ради этого здесь собрались так братья и сестры, люди попросили помолиться, что бы как-то разрешилась эта ситуация, но я прошу и ваших всех молитв. Потому что эта операция с проверкой документов, она на два дня всего лишь назначена, на сегодня и на завтра, до этого не проверяли и после этого, я думаю, что после обеда завтра проверять не будут, потому что им главное пресечь. И сначала я когда позвонил в СБУ, мне объяснили, владыка не переживайте, это просто текущие, как бы сказать, такое, проверка документов, такое бывает там или там в области, но я говорю, что это не проверка, людей не пускают. Тогда мне сказали, что мы должны избегать всяких собраний многолюдных, но так я говорю, пойдите это скажите возле новой почты в Славянске и на Славянском базаре, и в ОСОБА_16 скажите это где праздновали, почему вы там не говорили об этом. Многими поездами, автобусами и частными машинами заезжали через Польшу запускали тридцать две тысячи паломников, мы что не такие на своей земле? Поэтому братья и сестры я прошу святых молитв, искушение конечно же есть, но тем неменее и праздник есть и каждый из нас должен понимать что это искушение не должно перебивать какими-то пересудами, не перебивать нашего молитвенного настроения, вы приехали чтобы молиться ну и будем не обсуждать это, да это имеет место к сожалению, но тем менее братья и сестры мы приехали молиться, будем молиться и за тех кто может кого-то развернули и не смог проехать и за тех кто сейчас просит молитву что бы проехать, будем молиться за всех, потому что так заповедовал Господь и мы исполняем Его святую заповедь и дай Боже братья и сестры что бы наше молитвенное предстательство здесь вы службу в святых горах и трансляцию её в социальных сетях не только вы будете присутствовать на службе, будут ждать весточки из святых гор тысячи народа, потому что бывает по восемь, семь тысяч просмотров, что там в Святогорской Лавре делается, это не только мы, это множество народа которые и в Америке и в других странах» (а.п. 37-38);

- протоколами допитів оперативних співробітників СБУ ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які показали, що 23-24.09.2023 здійснювали чергування на вище наведених блок-постах разом із військовослужбовцями ЗСУ та співробітниками НП у с. Тетянівка (а.п.41-52);

- протоколами допитів свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які повідомили, що були присутні 24.09.2023 під час служіння у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_10 та чули як митрополит Арсеній ( ОСОБА_4 ) поширив серед невизначеного кола осіб інформацію про розташування блок-постів СБУ та НП України на території с. Тетянівка, та протоколами оглядів за участі свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 відеохостингу «YouTube» від 07.12.2023, а саме відеозапису служби 24.09.2023 митрополита Арсенія ( ОСОБА_4 ) у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_10 , де останнім поширено інформацію про місця розташування блок-постів, на яких протягом 23-24.09.2024 несли службу співробітники СБУ, Національної поліції України та військовослужбовці ЗСУ, де свідки пояснили, що саме під час цієї служби були присутні та відеозапис відповідає дійсності. Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_20 і ОСОБА_21 від 07.12.2023, які серед пред`явлених для впізнання фотознимків впізнали митрополіта Арсенія, намісника Свято-Успенської Святогірської Лаври (а.п.53-76);

- витягом з Плану спільних заходів СБУ та ГУНП у період з 23-24.09.2023 на території Свято-Успенської ОСОБА_22 від 10.02.2024, текст якого слідчий суддя наводить у повному обсязі:

За наявною інформацією, 24.09.2023 на території Свято-Успенської Святогірської Лаври планується проведення релігійних святкових заходів за участі значної кількості духовенства та віруючих УПЦ з нагоди відзначення Собору Святогірських Святих. Враховуючи, шо вказана локація знаходиться поблизу лінії розмежування, де проходять активні бойові дії з представниками ров та підпадає у зону ураження реактивної артилерії, а також у зв`язку з прогнозованою великою кількістю осіб, які планують відвідати зазначене місце, не виключається можливість використання вказаної ситуації представниками ров, а саме здійснення обстрілів або організацію терористичного акту, кінцевою метою якої буде велика кількість загиблих серед цивільного населення та дестабілізація суспільно-політичної обстановки у регіоні та у державі в цілому.

У зв`язку з викладеним, відповідно до бойового розпорядження оперативного-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » №БР-осув/ог/768/дск від 03.08.2022 року, з метою своєчасного реагування на ускладнення оперативної обстановки, мінімізації поточних безпекових викликів і загроз силами та засобами ГУ СБ України в Донецькій та Луганській області, ГУ НП в Донецькій області у період з 23 по 24 вересня 2023 року необхідно провести комплекс фільтраційних та контрдиверсійних заходів в зоні відповідальності ОСУВ «Хортиця», у тому числі із задіянням мобільних та стаціонарних блокпостів.

Так, з метою надійного забезпечення безпеки громадян під час проведення прихильниками УПЦ святкових заходів планується здійснити наступні заходи:

1. Співробітникам ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях провести 21.09.2023 роз`яснювально-попереджувальну бесіду з намісником Лаври митрополитом ОСОБА_23 ( ОСОБА_24 ), у ході якої довести інформацію, що, у зв`язку із діючим режимом воєнного стану в нашій державі, а також високою вірогідністю здійснення провокацій терористичного характеру з боку ров під час проведення святкових богослужінь, доцільно максимально зменшиш кількість вірян на території Лаври та наголосити на необхідності посилення пильності на предмет появи підозрілих осіб і звернення уваги на появу підозрілих речей чи предметів, а також негайного повідомлення правоохоронних органів про виявлення вказаних фактів;

2. Співробітникам ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях у взаємодії з представниками Донецької ОВА провести роз`яснювальну роботу в середовищі місцевих мешканців м. Святогірськ та наближених до нього населених пунктах щодо необхідності утримання від участі у масових заходах поблизу лінії розмежування, де проходять активні бойові дії, з метою унеможливлення використання ситуації представниками ров для дестабілізації суспільно-політичної ситуації в регіоні, в тому числі шляхом застосування ворожої артилерії, що, в свою чергу, може призвести до загибелі значної кількості людей та подальшого проведення ворожих ІПСО з метою компрометації влади України та ЗСУ;

3. З метою документування можливих протиправних дій з боку представників російських спецслужб, їх посібників, а також представників ров, протягом 23.09.2023 24.09.2023 на території м. Святогірськ, прилеглих до нього населених пунктів, а також території Свято-Успенської Святогірської Лаври, віднесених до компетенції органів СБ України, передбачити створення оперативно-слідчої групи;

4. Спільно з органами Нацполіції організувати у період з 23.09.2023 по 24.09.2023 цілодобове чергування мобільних блокпостів в районі АДРЕСА_2 (поблизу Святогірської Лаври) - всього 3;

5. Співробітникам ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях на постійній основі відслідковувати розвиток ситуації у середовищі місцевого населення з метою виявлення осіб, які можливо здійснюють збір інформації для подальшої реалізації представникам ров, виявлення можливих даних про наявність загроз безпеки під час проведення у Лаврі релігійних заходів.

Пропуск громадян територією, де проводяться контрдиверсійні фільтраційні заходи здійснювати після перевірки осіб, автотранспорту, мобільних терміналів, встановлення мети приїзду тощо.

Крім того, з метою попередження можливих деструктивних проявів, у період з 23.09.2023 по 24.09.2023 здійснити патрулювання території Свято-Успенської Святогірської Лаври 2 співробітниками СБУ та 2 співробітниками Нацполіції, час несення служби - з 07-00 до 20-00 (а.п. 90-92);

- протоколом огляду від 28.02.2024 місць розташування трьох блокпостів у АДРЕСА_2 (а.п. 93-96);

Слідчий суддя також звертає увагу на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оборону України», участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи: п.7 ч. 3 Закону України «Про оборону України» встановлено, що інші військові формування, утворені відповідно до законів України, та відповідні правоохоронні органи беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони та руху опору, сприяють забезпеченню правового режиму воєнного стану. Водночас, п.1 п.2 п.7 ч.3 ст. 41 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» передбачено, що для забезпечення державного суверенітету України, національної безпеки, відсічі збройної агресії Російської Федерації органи державної влади, в тому числі органи сектору безпеки і оборони, їх посадові особи, діючи на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: здійснюють відповідно до Конституції України та законів України заходи для відновлення територіальної цілісності України; вживають заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі збройної агресії Російської Федерації; реалізують відповідно до документів стратегічного оборонного планування заходи зі зміцнення оборонних і безпекових спроможностей України.

З наведеного можна зробити висновок, що Служба безпеки України є іншим військовим формуванням.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

На цей час представлені слідчому судді докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, тобто аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином на даному етапі, хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри для цілей вирішення питання щодо арешту майна, вилученого під час обшуку, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року). У пункті 175 цього рішення зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

«Обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Водночас, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Слідчий суддя констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України. Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод діяння, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту слідчому судді не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що докази, надані органом досудового розслідування до клопотання про арешт майна, вилученого під час обшуку, в своїй сукупності на даній стадії досудового розслідування вказують на обґрунтованість висунутої йому підозри у вчиненні інкримінованого йому діяння, тобто обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення є підтвердженою.

Вищевказані докази, які зібрані під час досудового розслідування, свідчать про те, що підозрюваним ОСОБА_4 могло бути вчинене інкриміноване кримінальне правопорушення, тобто підозра стосовно останнього є обґрунтованою.

При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваного до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

З урахуванням результатів досудового розслідування мають бути перевірені доводи сторони захисту щодо існування у захисту сумнівів щодо обґрунтованості підозри.

На даній же стадії провадження слідчий суддя погоджується з думкою слідства про те, що мало місце завуальоване поширення ОСОБА_4 інформації про місця розташування (блокпости), на яких 23.09 і 24.09.2023 несли службу співробітники СБУ, Національної поліції України та військовослужбовці ЗСУ, і ці місця, зі змісту його слів, можливо було ідентифікувати на місцевості, втім слідчий суддя наголошує, що вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях підозрюваного вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про арешт майна, вилученого під час проведення обшуків.

Стосовно взаємозв`язку вилученого майна із кримінальним провадженням.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді. Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя уповноважений оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор вважають необхідним накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Виходячи з цього, слідчий суддя не може керувати діями слідчого в питаннях тактики і стратегії розслідування кримінального провадження, та позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність.

Слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

В рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява №235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Виходячи з наведеного, слідчий суддя бере до уваги той факт, що у даному випадку, вилучене під час обшуків майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. При цьому наявність фактів та відомостей у їх сукупності, що містяться у даному кримінальному провадженні, можуть переконати об`єктивного спостерігача, що проявляє розумну обачливість, у тому, що вилучені предмети, зокрема, електронні носії інформації, можуть містити відомості про підготовку до вчинення кримінального правопорушення, зокрема, збирання та аналізу відомостей щодо розташування блокпостів та військових формувань, утворених відповідно до законів України, біля Лаври, а також підтверджувати зв`язок володільців цієї інформації з представниками окупаційних військ та адміністрацій. Крім того, інформація, яка міститься на цих носіях інформації, може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використаних під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину тощо). Доведення або спростування таких припущень, що на даному етапі розслідування є цілком обґрунтованими, можливе за допомогою відповідних комп`ютерно-технічних експертиз, про наміри призначення яких повідомив слідчий під час розгляду даного клопотання щодо арешту вилученого майна.

Щодо арешту паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то слідчий суддя бере до уваги той факт, що ця особа позбавлена громадянства України відповідним Указом Президента України, інших документів, які б підтверджували особу підозрюваного в розпорядженні слідства немає, принаймні, слідчому судді вони не представлені, отже даний паспорт теж підлягає арешту як доказ, що підтверджує особу підозрюваного, та такий, що втратив свою чинність.

Стосовно порушень при наданні дозволів на проведення обшуків та порядку їх проведення на території Лаври.

При розгляді даного клопотання про арешт майна, слідчим суддею, за клопотанням сторони захисту (адвокат ОСОБА_11 ) було витребувано в канцелярії Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська судові справи №201/4562/24 та №201/4563/24 щодо кримінальних проваджень, у яких слідчий суддя ОСОБА_25 постановила ухвали про надання дозволів на проведення обшуків.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді ОСОБА_25 від 19 квітня 2024 року у справі №201/4562/24 визначено наступне:

«Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на проведення обшуку нежитлової будівлі цілісного майнового комплексу Комунального закладу «Державний історико-архітектурний заповідник у м. Святогірську», у тому числі всіх будівель і споруд, які є невід`ємною частиною вищезазначеного заповіднику та входять до складу зазначеного об`єкта нерухомого майна, та на праві власності належать територіальним громадам сіл, селищ, міст Донецької області в особі Донецької обласної ради за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Зарічна, буд. 3, з метою відшукання та вилучення:

речей та документальних матеріалів (блокноти, нотатки, зошити, карти, плани місцевості, листи, чорнові записи (в т.ч. в електронному вигляді), комп`ютерної техніки, фото-відеознімальної техніки, іншої електронної техніки, флеш-накопичувачей, магнітних та інших носіїв інформації, засобів зв`язку (смартфони, телефони, планшети, модеми), телекомунікаційного та серверного обладнання (сервери, маршрутизатори, комутатори, SSD та HDD накопичувачі), що містять сліди кримінального правопорушення.

Строк дії цієї ухвали 1 місяць з дня її постановлення, а саме до 19 травня 2024 року».

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_25 від 19 квітня 2024 року у справі №201/4563/24 визначено наступне:

«Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на проведення обшуку будівель та споруд, а саме, об`єкту житлової нерухомості, нежитлової будівлі продовольчого складу, нежитлової будівлі водолікувальниці, нежитлової будівлі насосної станції водолікувальниці, нежитлової будівлі частки гаражу, нежитлової будівлі кухні столової, нежитлової будівлі парокотельні водолікувальниці, нежитлових будівель (Церква Пресвятого Антонія та Феодосія (наземна частина) з господарсько-побутовими спорудами, нежитлової будівлі складу, готельного корпусу №10, у тому числі всіх будівель і споруд, які входять до складу зазначеного об`єкта нерухомого майна, та на праві власності належать Свято-Успенському чоловічому монастирю Донецької Єпархії Української Православної церкви () за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення:

речей та документальних матеріалів (блокноти, нотатки, зошити, карти, плани місцевості, листи, чорнові записи (в т.ч. в електронному вигляді), комп`ютерної техніки, фото-відеознімальної техніки, іншої електронної техніки, флеш-накопичувачей, магнітних та інших носіїв інформації, засобів зв`язку (смартфони, телефони, планшети, модеми), телекомунікаційного та серверного обладнання (сервери, маршрутизатори, комутатори, SSD та HDD накопичувачі), що містять сліди кримінального правопорушення.

Строк дії цієї ухвали 1 місяць з дня її постановлення, а саме до 19 травня 2024 року».

Оглядом цих проваджень встановлено, що вони не містять явних ознак порушення порядку розгляду клопотань про проведення обшуку, зокрема ч.4 ст.107 КПК України, адже до матеріалів додано електронні носії інформації із відеозаписами відповідних судових засідань.

За таких умов, у даному випадку, вимоги ч.6 ст.107 КПК України про те, що незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними застосуванню не підлягають.

Стосовно дотримання вимог КПК України щодо процедури проведення обшуків, то під час розгляду клопотання про арешт майна, слідчим суддею досліджено протоколи обшуків від 24 квітня 2024 року будівлі №2 (казначейства) Свято-Успенської Святогірської Лаври (а.с.101-105) та житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 (а.с.110-113), та встановлено, що до проведення даних слідчих дій було залучено понятих, а обшуки проводилися у присутності представників Лаври із залученням спеціалістів та співробітників ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях згідно доручення слідчого на проведення слідчих (розшукових дій) в порядку ст.40 КПК України (а.с.114-115).

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що при проведенні обшуків дійсно адвокати присутні не були, однак ст.236 КПК України не містить обов`язку слідчого, прокурора чи іншої службової особи для забезпечення присутності під час проведення обшуку захисника чи адвоката. Натомість закон передбачає лише те, що «слідчий, прокурор не має права заборонити учасникам обшуку користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Слідчий, прокурор зобов`язаний допустити такого адвоката або представника до обшуку на будь-якому етапі його проведення».

В даному випадку слідчому судді не надано відомостей про те, що слідчий, що проводив обшук, не допустив адвоката, який прибув, на місце його проведення.

Отже, явних очевидних грубих порушень вимог КПК України, якими врегульовано порядок проведення обшуку, які б давали підстави для визнання доказів, здобутих під час проведення обшуків недопустимими, слідчим суддею не встановлено.

Більш того, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Стосовно строків розгляду клопотання про арешт майна та присутності при цьому його володільців.

З урахуванням положень статей 2, 7 КПК під час розгляду клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відповідно до статей 170-173 цього Кодексу для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення слідчий суддя має з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка повинна відповідати вимогам закону. Вказана норма узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Згідно із частиною першою статті 172 КПК, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В даному випадку, незважаючи на те, що підозрюваний з вилученого майна визнає належність йому особисто лише паспорту на його ім`я та мобільного телефону «Самсунг Гелексі S8», та вказує на те, що решта вилученого майна, зокрема, комп`ютери, належать ОСОБА_10 , а інші вилучені телефони можуть належати співробітникам Лаври, слідчий суддя доходить до висновку про те, що під час розгляду клопотання про арешт даного майна вимоги частин першої статті 172 КПК України щодо участі власників майна у розгляді клопотання дотримані зважаючи на наступне.

Як згадано вище, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Свято-Успенський Святогірський монастир (Лавра) Донецької Єпархії Української православної церкви (), зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Керівник ОСОБА_4 у статусі «Намісник».

Так, відповідно до ч.1 ст.64-1 КПК України, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами; працівник юридичної особи.

В даному випадку кримінальне провадження №0004439 здійснюється не стосовно юридичної особи, яким є Свято-Успенський Святогірський монастир (Лавра) Донецької Єпархії Української православної церкви, однак, враховуючи те, що майно, вилучене під час обшуку цієї установи, стосовно якого вирішуються питання про його арешт, за повідомленням підозрюваного, належить саме ОСОБА_10 , та той факт, що це майно вилучено на її території в належних ОСОБА_10 приміщеннях, слід дійти висновку, що участь керівника Лаври в особі підозрюваного у розгляді даного клопотання, за аналогією із вимогами ч.1 ст.64-1 КПК України, забезпечує належне представництво власника майна у даному процесі.

Стосовно ж спливу процесуального строку для постановлення ухвали за результатами розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді, дане провадження було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 26 квітня 2024 року о 10.04 год.

Судове засідання по справі було призначене на цей же день, 26.04.2024 на 15.00 год., що було пов`язано із необхідністю витрачання часу для організації засідання: доставки до суду підозрюваного, який перебуває під вартою, сповіщення його захисників та надання їм усім можливості ознайомитися із матеріалами клопотання, налагодження відеоконференцзв`язку із адвокатами, що знаходяться за межами м. Дніпра.

В цей день судове засідання тривало до 16.22 год., та було зроблено перерву до 29 квітня 2024 року на 15.00 год., враховуючи те, що 27 та 28 квітня 2024 року припали на вихідні дні, та за клопотанням захисників, які повідомили суду про неможливість прийняти участь в засіданні раніше через зайнятість в інших процесах, а також через клопотання захисника ОСОБА_11 щодо необхідності витребування в канцелярії суду кримінальних проваджень, у яких розглядалися клопотання про надання дозволів на проведення обшуків в Лаврі для перевірки дотримання умов відеофіксації судових засідань у цих провадженнях.

29 квітня 2024 року судове засідання тривало з 15.17 год. до 17.20 год., та було зроблено перерву до 30 квітня 2024 року на 11.00 год. за клопотання сторони захисту для з`ясування належності вилученого майна та забезпечення присутності в судовому засіданні його власників.

30 квітня 2024 року судове засідання тривало з 12.09 год. до 17.09 год. та завершилося оголошенням резолютивної частини судового рішення по справі. При цьому в засіданні, за клопотанням захисника ОСОБА_6 було зроблено перерву з 13.15 год. до 15.05 год. через необхідність його участі в іншому судовому засіданні, пов`язаному із обранням запобіжного заходу в кримінальній справі.

Отже, в даному випадку, судовий розгляд клопотання про арешт вилученого під час обшуку майна, тривав понад строк, встановлений частиною першою статті 172 КПК з наведених причин, які є об`єктивними та були пов`язані з необхідністю дотримання слідчим суддею фундаментального права підозрюваного на захист, надання можливості стороні захисту реалізувати свої повноваження у спосіб, який вона вважала за потрібне.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що такі обставини розгляду даного клопотання про арешт майна не припиняють обов`язку слідчого судді розглянути клопотання по суті, а також не тягнуть за собою припинення повноважень слідчого судді на прийняття відповідного судового рішення. Крім того, серед підстав, визначених у ч. 3 ст. 132 та ч. 1 ст. 173 КПК України, з яких слідчий суддя може відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, відсутня така підстава, як недотримання строків розгляду клопотання. Слід також відзначити, що незалежно від дотримання слідчим суддею строків розгляду клопотання, значення тимчасово вилученого майна як доказу для встановлення суттєвих обставин кримінального провадження не втрачається.

Отже, враховуючи, що розгляд даного клопотання про арешт майна тривав поза межами визначених строків з наведених вище об`єктивних причин, слід визнати, що це не є істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та несвоєчасний розгляд клопотання не перешкодив та не міг перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

До схожого висновку дійшла Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у своїй постанові від 03 червня 2021 року по справі № 991/2447/21.

Крім того, слідчий суддя враховує й висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у п.120 постанови від 20 лютого 2020 року по справі № 11-1110сап19: «Разом із цим висновок ВРП і її дисциплінарного органу про те, що саме собою поновлення слідчим суддею ОСОБА_1. строку для звернення до суду із клопотанням про накладення арешту на майно суперечить приписам статті 171 КПК, оскільки цей строк є присічним та поновленню не підлягає, на думку Великої Палати Верховного Суду, є не беззаперечним і не дає підстав стверджувати про те, що суддя, поза всяким сумнівом, допустив порушення вимог процесуального закону в цій частині, з огляду на дискусійність та неоднозначність підходів до вирішення цього питання в юридичній науці та судовій практиці».

Висновок.

З огляду на викладене, аналізуючи наведене, слідчий суддя доходить до висновку про те, що надані слідчим матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доходячи до зазначеного висновку, слідчий суддя звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, який вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Стосовно можливості оскарження даної ухвали та строків подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді обчислюється з дня оголошення вказаної ухвали.

При вирішенні питання про те, який саме день слід вважати днем оголошення ухвали слідчого судді день оголошення резолютивної частини ухвали чи день оголошення повного її тексту, суд повинен керуватися приписами ст. 376 КПК.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 КПК судове рішення проголошується негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. При цьому, головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Тобто, за змістом ст. 376 КПК дата оголошення судового рішення, в тому числі й ухвали слідчого судді, безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати і саме з цієї дати, яка зазначається у вступній частині ухвали, розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження.

Зважаючи на те, що постановлення ухвали слідчим суддею не пов`язане з вирішенням справи по суті, а рівень складності скарг, які передаються на розгляд слідчим суддям, зазвичай не є таким, що потребує значного часу для складання ухвали щодо їх вирішення, оголошення слідчим суддею в порядку ч. 2 ст. 376 КПК лише резолютивної частини ухвали має місце переважно у виняткових випадках та жодним чином не впливає на визначений процесуальним законом порядок обчислення строку апеляційного оскарження.

У випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.

До схожого висновку дійшла й Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у Постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18 (провадження № 51-6470 кмо 18).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 110, 168-169, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на предмети, що виявлені та вилучені в ході обшуків будівель, споруд та приміщень Свято-Успенської Святогірської лаври за адресою АДРЕСА_1 , де фактично проживав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-три конверти з полімерного матеріалу;

-аркуш картону із чорновими записами;

-аркуш паперу формату А4, на якому роздруковано знімок екрану персонального комп`ютера із зображенням, схожим на знімок місцевості, зроблений за допомогою за стосунку GoogleMaps;

-картку пам`яті Transcend в корпусі білого кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 16 Гб;

-картку пам`яті в корпусі білого кольору з написом « НОМЕР_1 »;

-картку пам`яті Edge Good RAM в корпусі червоного кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 8 Гб;

-картку пам`яті Vega в корпусі чорного кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 64 Гб;

-картку пам`яті DT 101 G2 в корпусі червоного кольору із металевою кришкою із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 8 Гб;

-картку пам`яті Sony AX-53 в корпусі чорного кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 128 Гб;

-дві картки пам`яті Canon 5D в корпусі чорного кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 128 Гб;

-картку пам`яті San Disk в корпусі чорного кольору із зазначеним на корпусі об`ємом пам`яті 128 Гб;

-тубус для розміщення карток пам`яті Budi в корпусі чоного кольору;

-3 (три) диски для лазерних систем зчитування формату DVD із відеозаписами, що мають назви «Интронизация Патриарха Московского и всея Руси Кирилла», «Прямой эфир с Патриархом Московским и всея Руси Кириллом», «Богослужение Святейшего Патриарха Кирилла в Свято-Успенской Святогорской Лавре в День празднования Святогорской иконы Божией Матери 30 июля 2009 г.»;

-зовнішній жорсткий диск WD My Passport в корпусі чорного кольору з серійним номером НОМЕР_2 ;

-мережевий накопичувач ZyXEL NSA220 в корпусі білого кольору з серійним номером S100Z51015355, в якому встановлено два жорсткі диски;

-мережевий накопичувач QNAP в корпусі чорного кольору з серійним номером Q171L21893, в якому встановлено шість жорстких дисків;

-мобільний телефон Motorolla у вимкненому стані;

-мобільний телефон Samsung у вимкненому стані (телефон знаходиться у чохлі);

-мобільний телефон ZTE у ввімкненому стані, екран якого заблоковано паролем (телефон знаходиться у чохлі);

-системний блок Mac Studio Apple M1 Ultra із серійним номером V29T4V40HH (системний блок із зарядний пристроєм);

-19 (дев`ятнадцять) дисків для лазерних систем зчитування;

-паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі S8», серійний номер НОМЕР_4 , ІМЕІ - НОМЕР_5 із сім карткою абонента мобільного звязку «Водафон» НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_4 .

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1