провадження №1-кс/947/3026/24
У Х В А Л А

06 березня 2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 на постанову дізнавача про відмову в задоволенні клопотання,

за участю: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

1. Скарга та позиція заявника.

Представник потерпілої ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на бездіяльність дізнавача СД ВП №4 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області. В обґрунтування скарги зокрема зазначила, що 12.02.2024 постановою дізнавача СД ВП № 4 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 відмовлено у задоволені її клопотання від 07.02.2024 року за реєстраційним номером Ж-76 про допит працівників поліції які прибули на місце події 06.02.2024 року, вилучення у процесуальному порядку записів з їх бодікамер та долучення до матеріалів кримінально провадження №0002334 визнавши їх речовими доказами у процесуальному порядку.

Вважала, що постанова дізнавача не ґрунтується на законі та матеріалах кримінального провадження та підлягає скасуванню з наступних підстав: в порушення вимог ч.2 ст. 55 КПК України дізнавач ОСОБА_5 посилається на відсутність у ОСОБА_4 статусу потерпілої, в той час як заява про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_4 подала особисто слідчому ОСОБА_6 02.12.2019 року.

12.12.2019 року слідчий ОСОБА_6 своєю постановою визнав її представником потерпілої ОСОБА_4 по провадженню.

В оскаржуваній постанові вказано, що 10.02.2024 року постановою ОСОБА_5 відмовлено у визнанні потерпілою ОСОБА_4 у зв`язку з чим вона не має визначеного процесуального статусу по справі, та не наділена правами подавати будь-які клопотання по вказаному кримінальному провадженню. Постанову від 10.02.204 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_4 заявниця не отримувала і про наявність такої постанови їй нічого не відомо.

Вважала, дії дізнавача грубим порушенням вимог КПК України, прав потерпілої ОСОБА_4 та її прав як представника потерпілої.

Стверджувала, що оскаржувана постанова прийнята без всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи, висновки дізнавача про те що вона не є учасником кримінального провадження порушують загальні засади кримінального провадження.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.7, 55, 58, 303, 307 КПК України, просила слідчого суддю: скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання №Ж-76 від 07.02.2024 року про допит працівників поліції, які прибули на місце події 06.02.2024 року, вилучення у процесуальному порядку записів з їх бодікамер та долучення до матеріалів кримінального провадження №0002334, визнавши їх речовими доказами у процесуальному порядку.

Під час судового розгляду, заявниця підтримала подану скаргу та просила її задовольнити. При цьому зазначила, що існування постанови про відмову у визнанні потерпілою не відміняє постанову про визнання представником потерпілої, яка й досі не скасована.

2. Заперечення на скаргу та позиція дізнавач.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, про причини свого неприбуття слідчого суддю не повідомив. Заперечення на скаргу до суду не подав. Подав до суду копія постанови про відмову у визнанні потерпілою від 10.02.2024 року.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

3. Висновки слідчого судді.

Заслухавши заявницю, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Слідчим суддею встановлено, що відповідно до постанови слідчого Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області від 12.12.2019 року, ОСОБА_3 була визнана представником потерпілої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002334 від 27.11.2019 року.

07.02.2024 року, представник потерпілої ОСОБА_3 звернулася до дізнавача із клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0002334 від 27.11.2019 року.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.93 КПК України, ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно з ч.1 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Отже, системний аналіз абз.2 ч.3 ст.93, ч.1 ст.220 КПК України, дозволяє зробити висновок, що право ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій перед слідчим належить лише стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

В той же час, відповідно до постанови дізнавача СД ВП №4 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 10.02.2024 року, ОСОБА_4 було відмовлено у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0002334 від 27.11.2019 року. Станом на 06.03.2024 року, вказана постанова є чинною.

Таким чином, слідчий суддя робить висновок, що скарга заявниці є безпідставною та задоволенню не підлягає, оскільки з моменту винесення постанови про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою, остання втратила у відповідному кримінальному провадженні статус потерпілої та можливість користуватися правами потерпілого, а отже її представник ОСОБА_3 також втратила право на ініціювання перед слідчим проведення слідчих (розшукових) дій, оскільки права представника потерпілого не є самостійними, а є похідними від прав потерпілого в силу ч.4 ст.58 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні скарги представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на постанову дізнавача про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0002334 від 27.11.2019 року - відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1