Справа № 740/8203/23
Провадження № 1-кс/740/422/24
УХВАЛА

18 квітня 2024 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання прокурора Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Березна, Менського району, Чернігівської області, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 12.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060

встановила:

на розгляді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, в провадженні головуючого судді ОСОБА_7 , перебуває кримінальне провадження №0000060 від 12.12.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Перше підготовче засідання у справі призначено на 18 квітня 2024 року, яке не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді ОСОБА_7 на лікарняному.

18.04.2024 через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки строк його тримання під вартою спливає 26 квітня 2024 року.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 07.12.2023 близько 14 год 00 хв ОСОБА_4 почав тимчасово проживати за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власника вказаного домоволодіння, отримавши ключі від будинку та інших приміщень.

Після того, отримавши доступ до приміщень домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 00 год 00 хв 08.12.2023, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення майна, яке належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 00 год 00 хв 08.12.2023, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, за допомогою ключів відчинив замок на воротах гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , проник до вказаного приміщення, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: насос відцентрований марки «Optima» JET80A-PL 08кВт вартістю близько 3500 грн; електроточило марки И-138-А 250Вт вартістю близько 3200 грн.; домкрат Lavita пляшковий гідравлічний 3т LAJNS-03 вартістю близько 590 грн.; автомобільний сабвуфер активний 10-дюймивмй із вбудованим підсилювачем XPLOD T 010 вартістю близько 2300 грн.; тример бензиновий VIPER CG-430B вартістю близько 5700 грн.; набір автомобільних ключів Werker UN-1094П-6 вартістю близько 1520 грн., та із незачиненого багажного відділення автомобіля марки ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 та знаходився за вказаною адресою, викрав автокомпресор Voin VL-430 150 psi 14 A 40 л вартістю близько 1115,00 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та 08.12.2023 близько 00 год. 00 хв. продав вищевказане викрадене майно за 1 500 грн. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не був обізнаний про неправомірність його дій, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму близько 14425,00 грн.

Він же, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи єдиний умисел, направлений на таємне викрадення майна, яка належить ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 00 год 30 хв 10.12.2023, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, за допомогою ключів відчинив замок на воротах гаражу, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , проник до вказаного приміщення, звідки таємно викрав перетворювач напруги інвертер марки «AC/DC 2500Вт 12В UKC SI-A2-AR2500M вартістю близько 2750,00 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та 10.12.2023 близько 00 год. 30 хв. продав вищевказане викрадене майно за 500 грн. ОСОБА_9 , який не був обізнаний про неправомірність його дій, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму близько 2750,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

15.12.2023 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

21.12.2023 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено, а ОСОБА_4 оголошено у розшук.

08.03.2024 місце знаходження ОСОБА_4 встановлено, досудове розслідування відновлене, а ОСОБА_4 відповідно до ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - затримано.

09.03.2024 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.04.2024, строк тримання під вартою обчислювати з 16 год 30 хв 08.03.2024.

Одночасно ОСОБА_4 визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн у національній грошовій одиниці.

26.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

26.03.2024 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор зазначив, що оцінка сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є достньою для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки вчинив тяжкий злочин проти власності, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, не має постійного місця роботи, не одружений, не має стійких соціальних зв`язків, у військовій частині НОМЕР_2 , до якої зарахований, значиться як особа, що самовільно залишила військову частину, тобто ОСОБА_4 схильний до втеч та зникнення у невідомому напрямку; незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їх показань, оскільки йому відоме їх місце проживання, та які фактично є його знайомими; вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки є раніше судимий за злочини проти власності, хоча має погашені судимості, але на шлях виправлення не став. У зв`язку з тим, що він самовільно залишив військову частину, але значиться як військовослужбовець, з нього були зняті всі грошові виплати, також унаслідок цього він не може влаштуватися на роботу, тому джерело доходу у останнього відсутнє.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та зазначив, щосудовий розгляд у справі не розпочато, підготовче судове засідання не відбулось у звязку із перебуванням судді на лікуванні, строк дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 визначено до 26.04.2024, а ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу не зменшились та не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

За результатами дослідження матеріалів клопотання та з урахуванням позицій учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно п.6 ч.2 ст.199 КК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При продовженні запобіжного заходу, суд враховує наявні матеріали кримінального провадження, оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим.

Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість його пред`явлення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 ..

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду залишається реальним з огляду на тяжкість вчиненого злочину, та суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.

При цьому у суду відсутні відомості, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а зважаючи, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, існують ризики того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, а також переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в зв`язку з викладеним, слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, для продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу тримання під вартою.

Неможливість застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів обумовлена, тим що жоден інший запобіжний захід не забезпечить попередження вказаним ризикам, ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, спроби обвинуваченого уникнути відповідальності.

Вказані ризики враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на теперішній час не втратили своєї актуальності.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя дійшла висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам, отже, відповідно до положень ч.1 ст.177 та ч.1 ст.178 КПК України, вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави та покладених обов`язків згідно ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09.03.2024.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченого слід продовжити до 24.05.2024 з урахуванням положень ст.197 КПК України, а також відомостей про призначення в справі підготовчого засідання.

Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 176-178, 183, 193-199, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановила:

клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням розміру застави та покладених обов`язків згідно ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09.03.2024, до 24 травня 2024 року включно з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Копію ухвали негайно вручити ОСОБА_4 та направити для виконання Ніжинському РУП ГУНП в Чернігівській області, ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та для відому прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1