Справа № 367/1993/24
Провадження №1-кс/367/274/2024
УХВАЛА

Іменем України

про накладення арешту на майно

04 березня 2024 року Слідчий суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області- ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 29.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене в ході огляду місця події 28.02.2024 в автомобілі марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), за адресою: АДРЕСА_1 , та поміщене до сейф-пакету № PSP1194896 належне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме грошові кошти у сумі 5000 грн. з наступними серіями, номіналами та кількістю банкнот:

500 гривень з наступними номерами: ВД2038086, ЄЖ9648793, ВЗ0445206, АБ3117724, ЄД2060748, ХА6598215, БА2310597, ЄЗ3383936;

дві купюри номіналом 200 гривень з номерами банкнот: ЕЕ0051569, АН7109232;

шість купюр номіналом 100 гривень з номерами банкнот: УИ8962653, УТ2606536, УЛ3801298, УУ3944232, УИ7335289, ЄИ9408894.

У клопотанні зазначив, що:

слідчим відділенням відділу поліції №2 Бучанського районного правління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000249 від 29.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України;

досудовим розслідуванням встановлено, що 28.02.2024 року, близько 19:00 год, на мобільному блокпосту поблизу домоволодіння № 10 по пров. Глінки м.Ірпінь, Бучанського району Київської обл.. зупинено автомобіль марки BMW 525 іноземної реєстрації д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушення Правил дорожнього руху, а саме водій був не пристебнутий ременем безпеки. При перевірці документів в останнього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_4 відмовився, після чого був запрошений поліцейськими до салону службового авто з метою складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. В подальшому, перебуваючи у салоні службового автомобіля «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), ОСОБА_4 запропонував та надав неправомірну вигоду у розмірі 5000 грн. працівникам поліції за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, поклавши їх біля селектору коробки перемикання передач;

при проведенні 28.02.2024 огляду місця події, у період з 20:47 по 20:51 год., в салоні службового авто «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), за адресою: АДРЕСА_1 біля селектору коробки перемикання передач службового автомобіля виявлено грошові кошти у сумі 5000 грн. з наступними серіями та номіналами банкнот: 500 гривень з наступними номерами: ВД2038086, ЄЖ9648793, ВЗ0445206, АБ3117724, ЄД2060748, ХА6598215, БА2310597, ЄЗ3383936, дві купюри номіналом 200 гривень з наступними номерами: ЕЕ0051569, АН7109232, шість купюр номіналом 100 гривень з наступними номерами: УИ8962653, УТ2606536, УЛ3801298, УУ3944232, УИ7335289, ЄИ9408894, які було вилучено та поміщено до сейф-пакету № PSP1194896;

вилучені в ході огляду місця події предмети були об`єктом кримінально протиправних дій (об`єктом надання неправомірної вигоди службовій особі), містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (відомості про вид і розмір неправомірної вигоди). Крім того, зазначені грошові кошти використовувалися до схиляння службової особи до прийняття неправомірної вигоди. У зв`язку з чим постановою слідчого від 29.02.2024 визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні;

в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначене майно існує загроза використання з боку підозрюваного та інших осіб, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України;

документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати в органу досудового розслідування відсутні. Конкретними фактами і доказами, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження цим майном, є, відповідно, протокол огляду місця події, протоколи допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з яких вбачається, що дане майно належить ОСОБА_4 ;

підставою для арешту майна, щодо якого заявляється клопотання та його метою є, відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та документи, додані до клопотання, дійшов наступних висновків.

Установлено, що слідчим відділенням відділу поліції №2 Бучанського районного правління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000249 від 29.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснює Бучанська окружна прокуратура Київської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.02.2024 року,близько 19:00 год, на мобільному блокпосту поблизу домоволодіння № 10 по пров. Глінки м.Ірпінь, Бучанського району Київської обл.. зупинено автомобіль марки BMW 525 іноземної реєстрації д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушення Правил дорожнього руху, а саме водій був не пристебнутий ременем безпеки. При перевірці документів в останнього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_4 відмовився, після чого був запрошений поліцейськими до салону службового авто з метою складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. В подальшому, перебуваючи у салоні службового автомобіля «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), ОСОБА_4 запропонував та надав неправомірну вигоду у розмірі 5000 грн. працівникам поліції за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, поклавши їх біля селектору коробки перемикання передач. При проведенні 28.02.2024 огляду місця події, у період з 20:47 по 20:51 год., в салоні службового авто «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), за адресою: АДРЕСА_1 біля селектору коробки перемикання передач службового автомобіля виявлено грошові кошти у сумі 5000 грн. з наступними серіями та номіналами банкнот: 500 гривень з наступними номерами: ВД2038086, ЄЖ9648793, ВЗ0445206, АБ3117724, ЄД2060748, ХА6598215, БА2310597. ЄЗ3383936, дві купюри номіналом 200 гривень з наступними номерами: ЕЕ0051569, АН7109232, шість купюр номіналом 100 гривень з наступними номерами: УИ8962653, УТ2606536, УЛ3801298, УУ3944232, УИ7335289, ЄИ9408894, які було вилучено та поміщено до сейф-пакету № PSP1194896.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Вимоги ч.5 ст. 171 КПК України щодо строку звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна прокурором були дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У судове засідання викликався, але не з`явився власник майна ОСОБА_4 , про причини неявки слідчого суддю не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання від нього не надійшло, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, відповідно: забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації.

За правилами ч.4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У КК України, окрім конфіскації майна як виду покарання, визначено спеціальну конфіскацію як інший захід кримінально-правового характеру (розділ XIV "Інші заходи кримінально-правового характеру" Загальної частини).

У частині першій статті 961 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених КК України, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, визначеного Особливою частиною КК України, за які встановлено основне покарання у вигляді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; а також перелік кримінальних правопорушень, за вчинення яких може бути застосована спеціальна конфіскація.

Процесуальні рішення, на підставі яких може бути застосована спеціальна конфіскація, визначено частинами другою, третьою статті 961 КК України (обвинувальний вирок суду, ухвала суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності, ухвала суду про застосування примусових заходів медичного характеру тощо).

Відповідно до КК України суб`єктом, щодо якого може бути застосована спеціальна конфіскація, є:

- засуджена особа (пункт 1 частини другої статті 961);

- особа, яка не підлягає кримінальній відповідальності у зв`язку з недосягненням віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, або неосудністю, або звільняється від кримінальної відповідальності чи покарання з підстав, передбачених КК України, крім звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (частина третя статті 962);

- третя особа, якщо вона набула майно, зазначене у статті 962 КК України, від підозрюваного, звинуваченого, особи, яку переслідують за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1 - 4 частини першої статті 962 КК України (частина четверта статті 962).

Об`єктом спеціальної конфіскації відповідно до частини першої статті 962 КК України можуть бути гроші, цінності та інше майно, які: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна (пункт 1); призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення (пункт 2); були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику або законному володільцю, а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави (пункт 3); були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику або законному володільцю, який не знав і не міг знати про їх незаконне використання (пункт 4).

Якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій статті 962 КК України, були повністю або частково перетворені в інше майно, то спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно; якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, визначених у частині першій статті 962 КК України, на момент ухвалення судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд ухвалює рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна (частина друга статті 962 КК України).

Згідно з КК України спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача (абзац третій частини четвертої статті 962), а також до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у статті 962, що згідно із законом підлягають поверненню власнику або законному володільцю чи призначені для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (частина п`ята статті 962).

Таким чином, оскільки матеріали клопотання не містять відомостей щодо оголошення підозри особі у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, не може бути накладено арешт на майно з метою спеціальної конфіскації

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови слідчого СВ ВП №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 від29 лютого 2024 року : грошові кошти у сумі 5000 грн. з наступними серіями та номіналами банкнот: 500 гривень з наступними номерами: ВД2038086, ЄЖ9648793, ВЗ0445206, АБ3117724, ЄД2060748, ХА6598215, БА2310597. ЄЗ3383936, дві купюри номіналом 200 гривень з наступними номерами: ЕЕ0051569, АН7109232, шість купюр номіналом 100 гривень з наступними номерами: УИ8962653, УТ2606536, УЛ3801298, УУ3944232, УИ7335289, ЄИ9408894, вилучені з салону автомобіля, визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000249 від 29.02.2024 з тієї підстави, що вилучені були об`єктом кримінально протиправних дій (об`єктом надання неправомірної вигоди службовій особі), містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (відомості про вид і розмір неправомірної вигоди), зазначені грошові кошти використовувалися до схиляння службової особи до прийняття неправомірної вигоди.

З доданих до клопотання документів убачається, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, -.були об`єктом кримінально протиправних дій (об`єктом надання неправомірної вигоди службовій особі), містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (відомості про вид і розмір неправомірної вигоди). Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин події вчиненого кримінального правопорушення та причетних осіб.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, беручи до уваги те, що згідно постанови слідчого СВ ВП №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 від29 лютого 2024 року грошові кошти у сумі 5000 грн., вилучені з салону автомобіля, що були об`єктом кримінально протиправних дій (об?єктом надання неправомірної вигоди службовій особі), містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (відомості про вид і розмір неправомірної вигоди), визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000249 від 29.02.2024, а також ураховуючи можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Втручання у право власності на майно пов`язане зі здійсненням кримінального провадження і необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже таке обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності, оскільки досягнення мети збереження речових доказів неможливо досягти в інший спосіб, аніж арешт майна.

Оскільки матеріальні об`єкти, про арешт яких просить прокурор, були визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131,170-173, 175, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області- ОСОБА_3 про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 29.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, задовольнити.

Накласти з метою збереження речових доказів арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене в ході огляду місця події 28.02.2024 в автомобілі марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), за адресою: АДРЕСА_1 , та поміщене до сейф-пакету № PSP1194896 належне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 майно, а саме грошові кошти у сумі 5000 грн. з наступними серіями, номіналами та кількістю банкнот:

вісім купюр номіналом 500 гривень з номерами банкнот: ВД2038086, ЄЖ9648793, ВЗ0445206, АБ3117724, ЄД2060748, ХА6598215, БА2310597. ЄЗ3383936;

дві купюри номіналом 200 гривень з номерами банкнот: ЕЕ0051569, АН7109232,

шість купюр номіналом 100 гривень з номерами банкнот: УИ8962653, УТ2606536, УЛ3801298, УУ3944232, УИ7335289, ЄИ9408894.

Копію ухвали негайно вручити слідчому у даному кримінальному провадженні - для звернення до виконання, та направити власнику майна для відома.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1, 2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не зупиняє її виконання.

Оголошення повного тексту ухвали відбулося 08 березня 2024 року о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1