Справа №: 398/1900/24
провадження №: 1-кс/398/1193/24
УХВАЛА

Іменем України

"19" червня 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши заяву судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження №0000093 від 20.03.2024 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2024 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 20.03.2024 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В порядку ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду дана справа була розподілена на суддю ОСОБА_3 , що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2024 року.

18.06.2024 року суддею ОСОБА_3 по справі був заявлений самовідвід, який обґрунтований тим, що під час підготовки справи до підготовчого судового розгляду нею було виявлено, що вона була очевидцем вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме, 19.03.2024 року після 19год вона перебувала біля магазину «Аврора», розташованого по АДРЕСА_1 , та бачила як ОСОБА_4 безпідставно, на її думку, чіплявся до невідомого їй хлопця, поводив себе агресивно, в подальшому між ними розпочалась сварка, а згодом і бійка, в ході якої ОСОБА_4 наніс удар потерпілому, повалив останнього на землю та продовжив наносити удари. Враховуючи викладене суддя ОСОБА_3 вважає, що оскільки вона випадково була очевидцем подій, що викладені в обвинувальному акті, а саме, створення ОСОБА_4 конфліктної ситуації з потерпілим у справі, нанесення йому ударів та вчинення інших протиправних дій, у зв`язку з чим у неї ще з березня 2024 року сформувалось внутрішнє переконання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні цього кримінального правопорушення, що виключає її участь у розгляді цієї справи, оскільки це викликає сумніви у її неупередженості як судді під час розгляду справи, а тому є підставою для відведення її від розгляду цього кримінального провадження.

В порядку ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду розгляд заяви про самовідвід було розподілено на суддю ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.06.2024 року

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про день, час та місце розгляду повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 1 ст. 6 Конвенції зазначено «Кожен має право на справедливий… розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом…, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Підстави для відводу (самовідводу) судді у кримінальному провадженні визначені у статтях 75 та 76 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Ознайомившись із заявою про самовідвід, перевіривши викладені в ній доводи, суд прийшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на викладене.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування №0000093, щодо проведення під час досудового розслідування процесуальних дій, доказів того, що ОСОБА_3 була заявником або свідком подій, які положенні в основу обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, немає.

Зокрема, немає даних про те, що суддя ОСОБА_3 , ставши очевидцем зазначених подій, викликала на місце вчинення кримінального правопорушення працівників поліції та є заявником про вчинення кримінального правопорушення у даній справі, або ж надавала пояснення з приводу обставин вчинення ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення чи була опитана як його свідок.

Частиною сьомою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено обов`язок судді справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону, з дотриманням засад і правил судочинства. Приймаючи присягу, суддя бере на себе зобов`язання, зокрема, безсторонньо, неупереджено та незалежно здійснювати правосуддя.

Суддя (суд) своєю процесуальною та позапроцесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути видно, що воно чиниться (рішення у справах «Білуха проти України», пункт 53, «Де Куббер проти Бельгії», пункт 26).

Аналізуючи наведені в заяві про самовідвід судді обставини на предмет їх відповідності вищенаведеним положенням кримінального процесуального законодавства, суд вважає, що в поданій заяві про самовідвід не зазначено обґрунтованих підстав, передбачених ст. 75 КПК України, та не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість розгляду даної справи суддею ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлений самовідвід судді не є обґрунтованим, не підтверджений належними доказами, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження №0000093 від 20.03.2024 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1