Провадження № 1-кс/947/4758/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000416 від 01.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, 01.04.2024 до ЧЧ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо вжиття заходів правового характеру до невстановленої особи, яка 24.03.2024 в період часу з 22.00 годин до 22.15 годин перебуваючи біля будинку №3 на вул. Краснова в м. Одеса таємно, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку належного йому мобільного телефону Realme с11 сірого кольору імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 в якому була встановлена сім. карта оператора мобільного зв`язку «водафон» № НОМЕР_3 , та сім.карта оператора мобільного зв`язку «київстар»№ НОМЕР_4 . Загальна сума завданого матеріального збитку встановлюється.

01.04.2024 до СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про те, що ході оперативного супроводження кримінального провадження ним спільно з співробітниками ВКП ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області було встановлено особу ОСОБА_7 , яка зізналась у скоєнні нею вказаного кримінального правопорушення.

03.04.2024 громадянка ОСОБА_7 добровільного видала викрадений нею мобільний телефон «Realme C11», та дві сім-картки операторів мобільного зв`язку: ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_3 та ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 .

03.04.2024 за участю ОСОБА_7 було проведено огляд предмета, а саме: мобільного телефону «Realme C11» та двох сім-карток операторів мобільного зв`язку: ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_3 та ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 .

03.04.2024 мобільний телефон «Realme C11» сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , та дві сім-картки операторів мобільного зв`язку: ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_3 та ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 було визнано речовим доказом.

Слідча в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у її відсутність.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею, з метою забезпечення арешту майна було прийнято рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування та про розгляд клопотання про арешт майна без участі власника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що добровільно видане майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні його збереження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в частині заборони відчуження, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на добровільно видане майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя зазначає, що передача на відповідальне зберігання речового доказу у кримінальному провадженні є компетенцію слідчого, а не слідчого судді, а тому в цій частині клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Відповідно до матеріалів клопотання, постановою слідчого від 03.04.2024 року вищевказане майно визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню в частині заборони відчуження.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000416 від 01.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Realme C11» сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , дві сім-картки операторів мобільного зв`язку: ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_3 та ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4

шляхом позбавлення права на відчуження зазначеного майна.

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1