Справа № 535/392/24
Провадження № 1-кп/535/199/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

та захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в с-ще Котельва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 09.03.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Терни, Котелевського району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта загальна базова середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України;

УСТАНОВИВ:

У зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Законом України N? 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилини та Законом України N? 3564-IX від 06.02.2024 «Про затвердження Указу Президента по строк ження строку дії воєнного стану в у кралн» вро24 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 строком на 90 діб, який діс й по цей час.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 07 березня 2024 року близько 17 години 00 хвилин перебував на законних підставах за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_6 разом зі потерпілим ОСОБА_7 у господарстві за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_4 у зв?язку з раптово виниклим умислом та корисливим мотивом, із метою власного збагачення за рахунок інших осіб, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто таємно, перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, шляхом вільного доступу, в кімнаті спальні вказаного будинку, ОСОБА_4 із дивану, викрав у потерпілого ОСОБА_7 , котрий на момент крадіжки спав, мобільний телефон марки «SAMSUNG J4+», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 775 гривень 00 копійок та чохла до мобільного телефону чорного кольору вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 146 грн. 33 коп. Вказаним телефоном користувався самостійно таким чином, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 921 гривень 33 копійок.

Учиняючи вказані дії ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій у вигляді спричинення майнових збитків потерпілій особі та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст.185 КК України.

20.05.2024 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , зі згоди потерпілого ОСОБА_7 , в присутності адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.468,469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану. Обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробувальним терміном на строк встановлений судом.

Крім того, прокурор ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України, КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явився, в матеріалах справи знаходиться письмова заява про розгляд справи за його відсутності. Також зазначено в ній, що потерпілий не заперечує проти затвердження угоди, наслідки укладання такої угоди йому роз`яснені та зрозумілі, будь-яких претензій матеріального або морального характеру не має, цивільний позов до ОСОБА_4 заявляти не буде.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на те, що вона відповідає інтересам її підзахисного.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч.4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, що відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнав. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості є добровільною. Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у цьому кримінальному провадженні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.03.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дії якого закінчується 24.05.2024 року, підстав для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або обрання більш суворого до набрання вироком законної сили суд невбачає.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.314, 373,374,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 20.05.2024 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавча експертиза № СЕ-19/117-24/4327-ТВ від 14.03.2024 року в сумі 3029,12 грн. (три тисячі двадцять дев`ять гривень12 копійок).

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung», модель «J4+» , сенсорного типу, золотистого кольору, у чохлі чорного кольору, який зберігається у камері речових доказів СПД №1 ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавськійобласті - повернутими законному володільцю ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі якщо нероз`яснені обвинуваченому наслідки укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1