1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2164/24 1-кс/335/2476/2024
25 червня 2024 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянув в судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, клопотання ОСОБА_4 , подане адвокатом ОСОБА_5 про скасування арешту майна,
10.06.2024 ОСОБА_4 в особі адвоката ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
01.03.2024 ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя накладено арешт на мобільний телефон «Айфон 14 ПроМакс», що належить ОСОБА_4 та був вилучений під час обшуку 27.02.2024 старшим слідчим СВ Відділу поліції № 1 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2024 за місцем фактичного знаходження автомийки під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 .
Проте з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна, на яке накладено арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Окрім цього матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що існує потреба у застосуванні арешту такого майна.
Як свідчать матеріали кримінальної справи, відносно ОСОБА_4 кримінальне провадження органом досудового слідства не здійснюється та йому не повідомлялось про підозру про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України. ОСОБА_4 також не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Враховуючи, що з майном, на яке накладено арешт, не визнано по кримінальній справі речовим доказом, заявник вважає, що на сьогодні відсутня потреба в перебуванні майна під арештом і останній підлягає скасуванню.
Ураховуючи викладене, просить скасувати арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2024, а саме мобільного телефону «Айфон 14 ПроМакс». Зобов`язати слідчого СВ Відділу поліції№ 1 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 повернути ОСОБА_4 арештоване майно.
Представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому, просить скасувати арешт майна.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечує щодо скасування арешту майна.
Вислухавши представника заявника власника арештованого майна, думку прокурора, вивчивши клопотання, його суть та додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
27.02.2024 старшим слідчим СВ Відділу поліції № 1 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2024 було проведено обшук за місцем фактичного знаходження автомийки під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучене майно, в тому числі і мобільний телефон «Айфон 14 ПроМакс».
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2024 (Справа № 335/2164/24 провадження 1-кс/335/908/2024), накладено арешт на майно, виявлене та вилучене 27.02.2024 в ході проведення обшуку за місцем фактичного знаходження автомийки під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі і мобільний телефон «Айфон 14 ПроМакс», який є предметом розгляду клопотання.
Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна із можливістю надання учасниками процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Представник власника майна довів, що відпала потреба в подальшому застуванні арешту мобільного телефону, що належить ОСОБА_4 .
Прокурор та слідчий не надали доказів, які б підтверджували необхідність подальшого арешту майна.
Слідчий суддя також враховує, що арешт на мобільний телефон «Айфон 14 ПроМакс» було накладено ще 01.03.2024.
Як встановлено судом з матеріалів кримінального провадження, володілець майна, що звернувся до суду з клопотанням, не має відношення до кримінального провадження. З матеріалів кримінального провадження також не вбачається, що заявник є особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи.
Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, а відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
У відповідності ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу, арешт майна також може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном чи використовувати його.
У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна має тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні рішення (ст. 368 КПК України).
Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально-протиправними діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Виходячи з даних, що були здобуті під час розслідування кримінального провадження, а також тієї обставини, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна відпала, оскільки прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, відтак клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Слідчий суддя наголошує заявнику, що відповідно до ст. 174 КПК України при розгляді клопотання про скасування арешту майна до повноважень слідчого судді не входить вирішення питання про зобов`язання слідчого повернути вказане майно.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 170-174 КПК України, слідчий суддя
Клопотання ОСОБА_4 , подане адвокатом ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.
Мобільний телефон «Айфон 14 ПроМакс» повернути власнику ОСОБА_4 , або його уповноваженій особі.
Виконання ухвали доручити старшому слідчому СВ Відділу поліції № 1 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1