КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1598/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon» в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року, -

за участю:

представника - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.12.2023 року частково задоволено клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001456 від 25.10.2022 року та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон "IQ007" в чохлі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакету WAR0034900;

- грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 177 штук на загальну суму 17700 доларів США, 20 доларів США в кількості 5 штук на загальну суму 100 доларів США, номіналом 50 доларів США в кількості 3 штуки на загальну суму 150 доларів США, 10 доларів США в кількості 3 штуки на загальну суму 30 доларів США, 5 доларів США в кількості 1 штука на загальну суму 5 доларів США, 2 долари США в кількості 1 штука на загальну суму 2 долари США, 100 євро в кількості 25 штук на загальну суму 2500 євро, 50 євро в кількості 21 штука на загальну суму 1050 євро, 200 євро в кількості 3 штуки на загальну суму 600 євро, 20 євро в кількості 2 штуки на загальну суму 40 євро, 10 євро в кількості 11 штук на загальну суму 110 євро, 5 євро в кількості 2 штуки на загальну суму 10 євро, які поміщені до спец пакету PSP4196212.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.12.2023 року, скасувати її в частині накладення арешту на тимчасово вилучене майно та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання в цій же частині.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді неправомірна, протиправна та така, що постановлена за недостатнього і неналежного дослідження обставин справи, в частині задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Вказує, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, оскільки не доведено, що грошові кошти, на які орган досудового розслідування просить накласти арешт, були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення. У самому клопотанні прокурором також не конкретизовано, яке доказове значення мають такі грошові кошти в кримінальному провадженні, яким чином та для доведення якого факту можуть бути використані стороною обвинувачення, які сліди кримінального правопорушення на собі містять, та яким чином могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, представник власника майна надавала слідчому судді документи на підтвердження своєї позиції, що підтверджують законність походження коштів.

Апелянт посилається і на те, що зі змісту оскаржуваної ухвали не вдається зрозуміти, з яких підстав та на основі яких доказів, наявних в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що мобільний телефон та грошові кошти в іноземній валюті відповідають критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України.

Представник просить звернути увагу суду, що обґрунтування клопотання про накладення арешту на майно було зазначено органом досудового розслідування в цілому щодо всього вилученого майна, жодних окремих обґрунтувань щодо грошових коштів саме в іноземній валюті та мобільного телефону, аніж ті, що були надані відносно арешту грошових коштів в національній валюті, орган досудового розслідування не надавав, як і доказів, підтверджуючих наявність підстав вважати вилучене майно таким, що в розумінні ч. 2 ст. 167 КПК України, може бути тимчасово вилученим майном. А відтак, позиція суду першої інстанції щодо лише часткової відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна є незрозумілою та нелогічною, адже суд досліджував одні і ті ж докази, одні і ті ж обґрунтування органу досудового розслідування, як при вирішенні питання про арешт грошових коштів в національній валюті, так і про арешт грошових коштів в іноземній валюті та мобільного телефону, але чомусь дійшов різних висновків щодо наявності підстав для арешту згаданого майна.

Крім того, не зважаючи на те, що з початку відкриття кримінального провадження по теперішній час пройшло більше року, органом досудового розслідування так і не встановлено в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Водночас, жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження № 0001456.

Щодо строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.12.2023 року апелянт вказує, що ухвалу було постановлено без виклику представника власника майна чи його представника, копію оскаржуваної ухвали представник змогла отримати лише 17.01.2024 року.

Прокурор в судове засідання не з`явився, направив клопотання про участь в судому засіданні в режимі відеоконференції, однак на відеоконференційний зв`язок із Київським апеляційним судом не вийшов. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_7 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та просила її задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що представником власника майна ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.12.2023 року, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а її апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Оскільки дана ухвала оскаржується тільки в частині, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційних вимог апелянта, а щодо іншого майна на яке арешт не було накладено вказаною ухвалою, то в цій частині питання законності та обґрунтованості колегією суддів не вирішується.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, слідчим відділом Печерського УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001456 від 25.10.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами громадян шахрайським шляхом організували протиправну діяльність, яка пов`язана із незаконним втручанням в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, впровадженням фінансового механізму, направленого на привласнення (в тому числі шляхом обману та/або зловживання довірою) коштів громадян України з подальшою легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Вищезазначені особи здійснюють свою господарську діяльність на території російської федерації через підприємство ТОВ "КЛІК2МАНІ УКРАЇНА", юридична адреса: м. Дніпро, вул. Спаська, 5, кв. 3, яке являється дочірнім підприємством юридичної особи: ТОВ «Клик-ту-мани», юридична адреса підприємства: м. москва, вул. Арбат, буд. 6/2.

Під час досудового розслідування додатково зазначено, що між TOB "KJIIK2MAHI УКРАЇНА" та ТОВ «Клик-ту-мани», є сталі господарські відносини, які полягають у проведенні фінансових операцій між підконтрольними рахунками даних підприємств.

Вказана інформація підтверджується протоколами огляду веб-ресурсів та результатами перевірки Державної служби фінансового моніторингу України.

Засновники TOB "КЛІК2МАНІ УКРАЇНА" здійснюють діяльність на території України у сфері надання рекламних послуг. Для організації вказаної діяльності, останні створюють акаунти у соціальних мережах та здійснюють несанкціоноване втручання у сервіси "Google", Фейсбук , Інстаграм, з метою подальшого використання вказаних акаунтів для рекламування онлайн-казино, порнографічної продукції, пропаганди війни тощо. Так, користувачу пропонується перейти за посиланням, у вказаному акаунті, та сплатити грошові кошти за надання рекламних послуг, які, у подальшому зараховуються на підконтрольні TOB "KJIIK2MAHI УКРАЇНА" рахунки, з автоматичною видачою «віртуальних» активів на веб - ресурсі «https://click2.money/», у вигляді нібито іноземної валюти.

При переході за вказаними посиланнями користувачу необхідно заповнити договір, після чого TOB "KJ1IK2MAHI УКРАЇНА" та ТОВ «Клик-ту-мани» отримують у розпорядження грошові кошти, які належать третім особам, які мають бути спрямовані до інших підприємств (онлайн платформ, сервісів тощо) для подальшого виконання начебто умов договору.

Після отримання шахрайським шляхом, із незаконним втручанням в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, грошових коштів, останні розподіляються між учасниками злочинної групи без сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Зазначено, що на території Печерського району міста Києва за адресою: місто Київ, вул. Лаврська, будинок 6, зафіксовано IP-адресу, яка використовується ТОВ "КЛІК2МАНІ УКРАЇНА" 05.12.2023 року в період часу з 09 години 55 хвилин по 14 годину 55 хвилин відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з метою припинення злочинної діяльності, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_9 проведено слідчу дію - обшук.

Так в ході обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: мобільний телефон " IQ007" в чохлі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакету WAR0034900; грошові кошти: номіналом 20 гривень в кількості 85 штук на загальну суму 1700 гривень, номіналом 50 гривень в кількості 276 штук на загальну суму 13800 гривень, номіналом 100 гривень в кількості 93 штуки на загальну суму 9300 гривень, номіналом 500 гривень в кількості 149 штук на загальну суму 74500 гривень, номіналом 200 гривень в кількості 298 штук на загальну суму 59600 гривень, номіналом 100 доларів США в кількості 177 штук на загальну суму 17700 доларів США, 20 доларів США в кількості 5 штук на загальну суму 100 доларів США, номіналом 50 доларів США в кількості 3 штуки на загальну суму 150 доларів США, 10 доларів США в кількості 3 штуки на загальну суму 30 доларів США, 5 доларів СІНА в кількості 1 штука на загальну суму 5 доларів США, 2 долари США в кількості 1 штука на загальну суму 2 долари США, 100 євро в кількості 25 штук на загальну суму 2500 євро, 50 євро в кількості 21 штука на загальну суму 1050 євро, 200 євро в кількості 3 штуки на загальну суму 600 євро, 20 євро в кількості 2 штуки на загальну суму 40 євро, 10 євро в кількості 11 штук на загальну суму 110 євро, 5 євро в кількості 2 штуки на загальну суму 10 євро, які поміщені до спец пакету Р8Р4196212.

05 грудня 2023 року постановою слідчого вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001456 від 25.10.2022 року.

13.12.2023 року (клопотання датоване 05.12.2023 року) прокурор Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 звернулася до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон "IQ007" в чохлі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакету WAR0034900; грошові кошти : номіналом 20 гривень в кількості 85 штук на загальну суму 1700 гривень, номіналом 50 гривень в кількості 276 штук на загальну суму 13800 гривень, номіналом 100 гривень в кількості 93 штуки на загальну суму 9300 гривень, номіналом 500 гривень в кількості 149 штук на загальну суму 74500 гривень, номіналом 200 гривень в кількості 298 штук на загальну суму 59600 гривень, номіналом 100 доларів США в кількості 177 штук на загальну суму 17700 доларів США, 20 доларів США в кількості 5 штук на загальну суму 100 доларів США, номіналом 50 доларів США в кількості З штуки на загальну суму 150 доларів США, 10 доларів США в кількості 3 штуки на загальну суму 30 доларів США, 5 доларів США в кількості 1 штука на загальну суму 5 доларів США, 2 долари США в кількості 1 штука на загальну суму 2 долари США, 100 євро в кількості 25 штук на загальну суму 2500 євро, 50 євро в кількості 21 штука на загальну суму 1050 євро, 200 євро в кількості 3 штуки на загальну суму 600 євро, 20 євро в кількості 2 штуки на загальну суму 40 євро, 10 євро в кількості 11 штук на загальну суму 110 євро, 5 євро в кількості 2 штуки на загальну суму 10 євро, які поміщені до спец пакету Р8Р4196212.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.12.2023 року вказане клопотання прокурора частково задоволено та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон "IQ007" в чохлі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакету WAR0034900; грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 177 штук на загальну суму 17700 доларів США, 20 доларів США в кількості 5 штук на загальну суму 100 доларів США, номіналом 50 доларів США в кількості 3 штуки на загальну суму 150 доларів США, 10 доларів США в кількості 3 штуки на загальну суму 30 доларів США, 5 доларів США в кількості 1 штука на загальну суму 5 доларів США, 2 долари США в кількості 1 штука на загальну суму 2 долари США, 100 євро в кількості 25 штук на загальну суму 2500 євро, 50 євро в кількості 21 штука на загальну суму 1050 євро, 200 євро в кількості 3 штуки на загальну суму 600 євро, 20 євро в кількості 2 штуки на загальну суму 40 євро, 10 євро в кількості 11 штук на загальну суму 110 євро, 5 євро в кількості 2 штуки на загальну суму 10 євро, які поміщені до спец пакету PSP4196212.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на вищевказане майно, перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і приходить до висновку, що вказаних доводів цілком достатньо для підтвердження наявності підстав накладення арешту на майно.

Прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження висновку про відповідність майна ознакам речових доказів.

Як вбачається зі змісту клопотання, прокурор зазначив обставини вчинення кримінальних правопорушень та надав достатню на його думку кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, всупереч доводам представника.

Вказана позиція сторони обвинувачення логічно узгоджується з фактичними обставинами кримінальних проваджень та попередньою кваліфікацією вчинених кримінально-протиправних діянь.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси юридичної особи з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено його відповідність ознакам ст. 98 КПК України. Вказане в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного посилання апелянта на те, що стороною обвинувачення не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки слідчим надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що вищезазначене майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України. Вказане свідчить про правомірність висновку слідчого судді про необхідність накладення такого виду обтяження як арешт майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу представника, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року, якою частково задоволено клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001456 від 25.10.2022 року та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон "IQ007" в чохлі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , який поміщено до спец пакету WAR0034900;

- грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 177 штук на загальну суму 17700 доларів США, 20 доларів США в кількості 5 штук на загальну суму 100 доларів США, номіналом 50 доларів США в кількості 3 штуки на загальну суму 150 доларів США, 10 доларів США в кількості 3 штуки на загальну суму 30 доларів США, 5 доларів США в кількості 1 штука на загальну суму 5 доларів США, 2 долари США в кількості 1 штука на загальну суму 2 долари США, 100 євро в кількості 25 штук на загальну суму 2500 євро, 50 євро в кількості 21 штука на загальну суму 1050 євро, 200 євро в кількості 3 штуки на загальну суму 600 євро, 20 євро в кількості 2 штуки на загальну суму 40 євро, 10 євро в кількості 11 штук на загальну суму 110 євро, 5 євро в кількості 2 штуки на загальну суму 10 євро, які поміщені до спец пакету PSP4196212, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4