Справа № 638/1147/24
Провадження №1-кп/638/1178/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисниці ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0003171 від 14 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, має неповнолітню дитину- доньку 2018 року народження, інвалідності, хронічні захворювання спростовує, до мобілізації працював монтажником, проходив військові службу за призовом під час мобілізації, обіймав посаду гранатометника 2 парашутно- десантного відділення 1 парашутно- десантного взводу 4 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та такого, що мешкає за адресою АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України,-

встановив:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №135 від 06.07.2023 солдата ОСОБА_5 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, призначено на посаду гранатометника 2 парашутно-десантного відділення 1 парашутно-десантного взводу 4 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який було продовжено та діє й до теперішнього часу.

Відповідно до вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України сержант ОСОБА_6 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно зі ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Як вбачається з ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, За своїми військовими званнями начальниками є: полковники, генерал-майори, генерал-лейтенанти, - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерал-полковники, адмірали, генерали армії України - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

Відповідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення), право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Однак, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби на посаді гранотометника 2 парашутно-десантного відділення 1 парашутно-десантного взводу 4 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , 30.11.2023 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинити непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Так, 30.11.2023 приблизно о 09:00 заступником командира з морально психологічного забезпечення 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_7 вишикувано особовий склад 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в тому числі і солдата ОСОБА_5 , в пункті тимчасової дислокації підрозділу в АДРЕСА_2 з метою доведення усного наказу на підставі бойового розпорядження командира 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 № 691/9/317/дск від 22:00 29.11.2023.

Під час шикування заступником командира з морально психологічного забезпечення 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_7 в усному порядку за усною командою командира 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , доведено наказ на підставі бойового розпорядження № 691/9/317/дск від 22:00 29.11.2023 від 22:00 29.11.2023 до підлеглого особового складу про те, щоб командирам 4 парашутно-десантної роти та розвідувального взводу передати, а командиру 1 парашутно-десантної роти виділити особовий склад та прийняти військовослужбовців для посилення позицій РОП 2511 із завдання недопущенню прориву противника з напрямку Куземівка Кругляківка; перейти у підпорядкування командира 1 парашутно-десантної роти, переміститися на визначеному командиром автомобілі в Колісниківка, після чого на БМП-2 здійснити переміщення на РОП 2511, та перейти до обладнання стрілецьких вогневих позицій, продовжувати виконувати вказівки, накази командира 1 пдр щодо оборони РОП 2511 з метою недопущення прориву противника з напрямку Куземівка-Кругляківка; інженерне обладнання стрілецьких вогневих позицій здійснювати в темний час доби з метою недопущення своєчасного виявлення противником за допомогою засобі аеро-розвідки та спостережних постів, під час чергування позицій спостерігати у визначеному секторі, по виявленню груп, ББМ противника негайно по засобах транкінгового зв`язку доповісти командиру позиції відділення, на якій безпосередньо несеться чергування, після чого діяти за вказівками командира.

Не погоджуючись з наказом щодо необхідності здійснення переходу у підпорядкування командира 1 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати наказ, а саме здійснювати перехід у підпорядкування командира 1 парашутно-десантної роти, переміститися на визначеному командиром автомобілі в Колісниківка, після чого на БМП-2 здійснити переміщення на РОП 2511 та перейти до обладнання стрілецьких вогневих позицій, продовжувати виконувати вказівки, накази командира 1 пдр щодо оборони РОП 2511 з метою недопущення прориву противника з напрямку Куземівка-Кругляківка.

Після чого, у зв`язку з відкритою відмовою солдата ОСОБА_5 виконувати усний наказ, доведений заступником командира з морально психологічного забезпечення 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_7 на підставі бойового розпорядження №691/9/317/дск від 22:00 29.11.2023 щодо переходу в підпорядкування командира 1 парашутно-десантної роти, переміститися на визначеному командиром автомобілі в Колісниківка, після чого на БМП-2 здійснити переміщення на РОП 2511, та переходу до обладнання стрілецьких вогневих позицій, продовження виконувати вказівки, накази командира 1 пдр щодо оборони РОП 2511 з метою недопущення прориву противника з напрямку Куземівка-Кругляківка., солдата ОСОБА_5 залишено в пункті дислокації 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 402 КК України-непокору тобто відкриту відмову виконувати наказ начальника вчиненого в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 визнав у повному обсязі себе винним та повідомив, що дійсно відмовився виконувати наказ керівництва, бо злякався, та моральний стан його був пригнічений. Просив затвердити укладену між ним та прокурором угоду при визнання винуватості.

Під час досудового розслідування між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальному провадженні № 0003171 від 14.12.2023 укладена угода про визнання винуватості від 06 березня 2024 року.

Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватіть у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явлено обвинувачення у кримінальному провадженні, сприяти судовому розгляду у повному обсязі, правдиво та повною мірою повідомляти факти вчиненого кримінального правопорушення.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.4 ст.402 КК України у вигляді призначити йому покарання зі застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі, а також відповідно до ст. 62 КК України замінити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на 2(два)роки тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст.402 КК України та відповідно до норм ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст. 402 КК України є тяжким злочином .

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши обвинуваченого та прокурора, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 06 березня 2024, укладеної під час досудового розслідування між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальному провадженні № 0003171 від 14.12.2023, та призначення узгодженого сторонами покарання.

Процессуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому обирався у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали Ленінського районного суду міста Харкова від 21 грудня 2023 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 березня 2024 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003171 від 14 грудня 2023 року.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України і призначити йому покарання зі застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 62 КК України замінити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на 2(два)роки тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою в ДУ « Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 відраховувати з 21 грудня 2023 року.

Судові витрати відсутні.

Речові докази- відсутні.

Позов не заявлений.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, захисникові та прокуророві негайно вручити копію вироку.

Повний текст вироку виготовлений 06 березня 2024 року.

Суддя ОСОБА_9