Справа № 700/443/22
УХВАЛА

іменем України

21 травня 2024 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Лисянка справу за поданням начальника СПД № 2 Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання згідно ст.72 КК України ОСОБА_5 ,

установив:

Вироком Лисянського районного суду Черкаської області 03.01.2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.359 КК України до у виді 1 (одного) місяця та 10 (десяти) днів арешту.

Вирок суду у цій справі набрав законної сили 02 лютого 2023 року.

До суду 15 равня 2024 року надійшло клопотання про заміну засудженому покарання у виді арешту на інший вид покарання, не пов`язаний з позбавленням волі, відповідно до ст. 72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 не відбув призначене покарання. 28 березня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким внесено зміни до ст. 60 КК України та розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, який доповнено пунктом 23, що передбачає заміну засудженим невідбутої частини покарання у виді арешту на інший вид покарання, передбачений ст. 72 КК України.

Суд вважає за можливе розгляд клопотання проводити у відсутності інших осіб, які були належним чином повідомлені, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Розглянувши клопотання, вислухавши думку прокурора та дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов таких висновків.

На час ухвалення вироку санкцією ч. 2 ст. 359 КК України було передбачено можливість призначення покарання у виді арешту.

Частинами 1 та 2 ст. 60 КК України (у редакції, яка була чинною до 28 березня 2024 року) було визначено, що покарання у виді арешту полягає у триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.

Законом України № 3342-ІХ внесено зміни до санкції ч. 2 ст. 389 КК України, яка у редакції станом на 28 березня 2024 року передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років.

Таким чином, з 28 березня 2024 року покарання у виді арешту може застосовуватися лише до засуджених військовослужбовців та лише за окремі кримінальні правопорушення, санкцією яких передбачено такий вид покарання, як арешт.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 537 КК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КК України, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Пунктом 23 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» КК України (в редакції Закону України № 3342-ІХ) передбачено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення, видів кримінальних покарань» засудженим, яким призначено покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до ст. 72 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що невідбута частина покарання у виді арешту, який призначено засудженому за вироком Лисянського районного суду Черкаської області 03.01.2023 року, підлягає заміні на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК України.

Статтею 72 КК України (в редакції станом на 28 березня 2024 року) встановлено співвідношення окремих покарань, зокрема пунктом другим частини першої даної статті, визначено, що одному дню арешту відповідають: а) два дні обмеження волі); б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; в) два дні пробаційного нагляду.

Вирішуючи питання щодо конкретного покарання, на яке засудженому ОСОБА_5 має бути замінено невідбута частина покарання у виді арешту, суд враховує, що покарання у виді обмеження волі є більш суворим ніж арешт, у зв`язку з чим відповідно до ст. 5 КК України заміна арешту на такий вид покарання не допускається.

З приводу заміни покараний у виді арешту на покарання у виді пробаційного нагляду або ж громадських робіт суд враховує, що покарання у виді громадських робіт є більш м`яким покаранням порівняно з покаранням у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до положень ст. 72 та ч. 2 ст. 389 КК України при заміні засудженому покарання на громадські роботи не буде відповідати принципам виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність замінити засудженому покарання у виді арешту, призначеного вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 03.01.2024 року, яке станом на 29 березня 2024 року становить один місяць 10 днів, на покарання у виді пробаційного нагляду на строк два місяці 20 днів, виходячи зі співвідношення даних покарань, визначеного пунктом 2 ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду, а тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

Задовольнити клопотання начальника СПД № 2 Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області про заміну невідбутої частини покарання згідно ст.72 КК України ОСОБА_5

Замінити засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, яке призначене вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 03.01.2023 року у виді 1 (одного) місяця та 10 (десять) днів арешту на покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) місяці 20 (двадцять) днів.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення через районний суд.

Суддя ОСОБА_6