Справа №345/1465/24
Провадження № 1-кп/345/188/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

На розгляді в Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області перебуває вище зазначене кримінальне провадження.

Прокурор подав клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу із застави на тримання під вартою. Прокурор у судовому засіданні підтримав подане ним клопотання з підстав зазначених у ньому, а також заявив клопотання про звернення застави в дохід держави, оскільки обвинувачений порушив обов`язки, передбачені ухвалою суду.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засідання пояснив, що він не переховувався від суду. Оскільки він посварився з батьком, то був змушений змінити місце проживання, а саме проживав разом із дружиною в м. Калуш. Жодних викликів від суду не отримував. Тому просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу та про звернення застави в дохід держави.

Захисник заперечив щодо задоволення клопотань прокурора. Вважає дані клопотання безпідставними та необґрунтованими. Ризики прокурором не доведені.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в рамках судового розгляду даного кримінального провадження 24.10.2023 року обвинуваченого ОСОБА_2 було звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави. Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Частина друга статті 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Ч.1 ст.331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, а також суспільної небезпеки злочинних дій, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_2 .

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином. Зокрема, санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу, суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_2 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність цих ризиків підтверджується тими обставини, що обвинувачений під острахом кримінальної відповідальності може переховуватися від суду. Наявність цього ризику підтверджується тими обставинами, що достеменно знаючи про наявність на розгляді в суді кримінального провадження відносно нього, обвинувачений ОСОБА_2 неодноразово не з`являвся в судові засідання. Також, до обвинуваченого ухвалами суду від 23.01.2024 року та від 07.02.2024 року застосовувався привід. Проте постанови про привід не були виконані, оскільки ОСОБА_2 відсутній по місцю свого проживання і місце його перебування не відоме. Ухвалою суду від 04.03.2024 року було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_2 та надавався дозвіл на його затримання з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, ОСОБА_2 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, натомість скоїв новий злочин, що свідчить про його злочинну спрямованість. Також ОСОБА_2 не працює, джерело його доходів не встановлено, схильний до асоціальної поведінки, особистого збагачення за рахунок чужого майна.

До того ж, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд поряд з цим також враховує особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я те, що згідно його слів він лікувався від туберкульозу, офіційно не працевлаштований, офіційно не одружений.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання вищевказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу в межах наявного кримінального провадження, є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, а задоволення клопотання є доцільним і співмірним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

При таких обставинах вважаю, що клопотання необхідно задоволити і змінити обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Враховуючи, що ОСОБА_2 вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений ним, на підставі положень п.3 ч.4 ст.183 КПК України суд вважає за необхідне при постановленні ухвали про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_2 не визначати розмір застави.

Щодо звернення застави в дохід держави суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

При порушенні умов такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави - вона звертається в дохід держави (частина 8 статті 182 КПК).

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу (частина 9 статті 182 КПК).

З наведеного вище слідує, що звернення застави в дохід держави є невід`ємною складовою зміни запобіжного заходу в вигляді застави, яка передбачена частинами 8 та 10 статті 182 КПК, та охоплюється поняттям застосування запобіжного заходу в вигляді застави.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, у тому числі, запобіжні заходи (пункт 9 частини 2 статті 131 КПК). Застава є одним із видів запобіжних заходів (пункт 3 частини 1 статті 176 КПК).

У зв`язку із викладеним, звернення застави в дохід держави має (із врахуванням особливостей цього заходу) відповідати встановленим правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

В ч. 3 ст. 182 КПК України вказано, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України (частина 8 статті 182 КПК).

Водночас зі змісту частини 8 статті 182 КПК вбачається, що в ній при описі обов`язків, у разі порушення яких передбачено застосування санкції у вигляді звернення застави в дохід держави, використані формулювання, як у множині, так і в однині. Зокрема, неявка за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи неповідомлення про причини своєї неявки як підстава для звернення застави в дохід держави зазначено як одноразову дію.

При цьому суд звертає увагу, що застава є безстроковим запобіжним заходом, тому її строк не може бути визначний ухвалою суду, і вона без визначення строку забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (частина 7 статті 42 КПК).

Як вже встановлено судом обвинувачений переховувався від суду, чим порушив свої процесуальні обов`язки, покладені на нього ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.10.2023 року.

Крім цього, наведені в ухвалі суду від 17.10.2023 року відомості про наслідки невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, в тому числі із зазначення можливості звернення застави в дохід держави, є достатнім роз`ясненням правових наслідків внесення застави та відповідальності за порушення її умов.

Отже, у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава (зокрема, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин та не повідомив заздалегідь про причини своєї неявки, відлучався за межі місця проживання без дозволу суду та не повідомляв суд про зміну свого місця проживання), суд вправі застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності - звернути заставу (її частину) в дохід держави.

З огляду на викладене клопотання прокурора обґрунтовано правовими підставами, доведено, що ОСОБА_2 переховувався від суду, а тому суд приходить до переконання, що вимога прокурора про звернення застави в дохід держави є законною та обґрунтованою належними й допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Крім того, судом враховано, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України, в Україні введено воєнний стан з 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 днів, який неодноразового було продовжено та діє на теперішній час.

Таким чином, застава, внесена за обвинуваченого ОСОБА_2 , з урахуванням клопотання прокурора та введенням воєнного стану на території України підлягає зверненню в дохід держави із зарахуванням на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 182-184, 194 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - задоволити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 13.10 год. 14.04.2024 року до 13.10 год. 13.06.2024 року включно, без можливості внесення застави.

Тримання під вартою ОСОБА_2 здійснювати в ДУ "Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12)".

Клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави - задоволити.

Заставу у розмірі 53680,00 гривень, які внесено ОСОБА_6 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, за обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.10.2023 року, звернути в дохід держави та зарахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України (для зарахування коштів у національній валюті) з наступними реквізитами: банк: Національний банк України, МФО: 300001, рахунок: №UA0992708, , отримувач: Національний банк України, призначення платежу: на підтримку Збройних Сил України.

Копію ухвали направити до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області - для виконання в частині звернення застави в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Ухвала може бути оскаржена в частині зміни запобіжного заходу, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7