Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/233/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у закритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 15 години 47 хвилин 13 лютого 2024 року до 15 години 47 хвилин 12 квітня 2024 року.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Ульяновського районного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.07.2023 близько 22:30 гол (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «Lexus LX 450D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , га рухаючись по вудиш Центральній в с Грушка, Благовіщенської ТГ Голованівськото району Кіровоградської області, де помітив неповнолітню ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла в напрямку свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , В цей час у ОСОБА_9 виник умисел на вступ в статевий зв`язок з неповнолітньою ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 ввівши в оману неповнолітню ОСОБА_10 , тим що має намір підвезти її до місця проживання, достовірно знаючи про її неповнолітній вік 02.07.2023 батько 22:35 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) попросив її сісти до салону автомобіля марки «Lexus LX 450D», реєстраційним помер НОМЕР_1 . Після того, як неповнолітня ОСОБА_10 довірившись ОСОБА_9 сіла в салон вказаного автомобіля він повіз її до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , запросив пройти з ним до будівлі, та почав пригощати її цукерками, та алкогольними напоями.

В подальшому 02.07.2023 близько 23:00 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) під час перебування в приміщенні за вказаною адресою, ОСОБА_9 , з метою задоволення статевої пристрасті природнім шляхом, використовуючи безпорадний стан неповнолітньої потерпілої, обумовлений її неповнолітнім віком та рівнем статевого розвитку, діючи умисно, достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, проявляючи агресію, посилену станом алкогольного сп`яніння, стягнув з ОСОБА_10 верхній одяг та спідню білизну, оголився сам, та всупереч волевиявленню останньої, скориставшись своєю фізичною перевагою, відсутністю сторонніх осіб, подолавши її опір, застосовуючи фізичну силу, насильно вступив з нею в статевий зв`язок, шляхом вагінального проникнення в її тіло з використанням своїх геніталій.

Продовжуючи свій злочинний умисел, у ніч із 02.07.2023 на 03.07.2023 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_9 , перебуваючи в будівлі за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , діючи всупереч волі неповнолітньої ОСОБА_10 , з погрозою застосування до неї фізичного насильства, утримуючи за волосся та долаючи таким чином її опір, вступив із нею у статеві зносини орально, з метою задоволення своєї статевої пристрасті.

Після цього, через невеликий проміжок часу, 03.07.2023 у нічний час (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) під час перебування в приміщенні за вказаною адресою, ОСОБА_9 , з мстою задоволення статевої пристрасті природнім шляхом, діючи умисно, достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_10 , всупереч волевиявленню останньої, скориставшись своєю фізичною перевагою, відсутністю сторонніх осіб, подолавши її опір, погрожуючи останній застосуванням фізичної сили, не отримавши від неповнолітньої ОСОБА_10 , добровільної згоди, повторно, проти волі потерпілої, вчинив з нею дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникнення в її тіло з використанням своїх геніталій.

Перепочивши, через деякий час, 03.07.2023 вранці (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_9 з метою задоволення статевої пристрасті природнім шляхом, діючи умисно, достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, всупереч волевиявленню останньої, скориставшись своєю фізичною перевагою, погрожуючи останній застосуванням фізичної сили, не отримавши від неповнолітньої ОСОБА_10 добровільної згоди, повторно, проти волі потерпілої, вчинив з нею дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в її тіло з використанням своїх геніталій. Після чого неповнолітня ОСОБА_10 скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_9 біля неї, вибігла із приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та направилася за місцем свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_9 неповнолітній потерпілій ОСОБА_10 відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №61 від 03.11.2023 ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців: по передньо-внутрішній поверхні середньої третини правого плеча, по передній поверхні лівого плеча в середньої третини, по передньо - зовнішній поверхні лівого стегна в нижньої третини, по внутрішній поверхні лівого стегна в середньої третини, по зовнішній поверхні правого стегна в середній третині з садном. Ушкодження у вигляді крововиливу з осадженням в ділянці дівочої пліви на 7 та 5 годин умовного циферблату. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого (-их) предмету (-ів) з обмеженою контактуючою поверхнею та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, ІПДНО з п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.

Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2024 року, ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 15 години 47 хвилин 13 лютого 2024 року до 15 години 47 хвилин 12 квітня 2024 року.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, вчиненого відносно неповнолітньої. Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на тяжкість інкримінованого обвинуваченому правопорушення, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватися від суду. Суд також враховує те, що потерпіла, свідки по справі ще не допитані. Потерпіла, свідки по справі є неповнолітніми. Знаходячись на волі обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню впливаючи на потерпілу, свідків.

В своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що під час розгляду клопотання суд обмежився його усним викладенням з боку сторони обвинувачення та наданням цього викладу в письмовому варіанті. Сторона обвинувачення послалась на обгрунтованість підозри та наявності ризиків, не надавши суду жодного письмового чи будь якого іншого доказу, щоби підтверджував зміст клопотання.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, законного представника потерпілої ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого відносно неповнолітньої, санкція якого, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 12 років.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, те що з огляду на тяжкість інкримінованого обвинуваченому правопорушення, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватися від суду. Також потерпіла, свідки по справі ще не допитані. Потерпіла, свідки по справі є неповнолітніми. Знаходячись на волі обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню впливаючи на потерпілу, свідків, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції, із урахуванням вище викладеного та вищевказаних ризиків, які встановлені, колегія суддів, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, а тому ухвалу суду першої інстанції, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2024 року, якою обвинуваченому ОСОБА_9 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 15 години 47 хвилин 13 лютого 2024 року до 15 години 47 хвилин 12 квітня 2024 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)