Ширяївський районний суд Одеської області
07.03.2024 Справа №: 518/1577/23 Провадження № 1-кп/518/28/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ширяєве кримінальне провадження № 0000360 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ширяеве, Ширяївського району, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше судимого: вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 03.05.2023 року за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 310 та ч. 3 ст. 309 КК України, з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України призначено покарання у вигляді іспитового строку терміном 3 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На початку травня 2023 року, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник протиправний умисел, направлений на незаконний посів та незаконне вирощування конопель.

Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, на початку травня 2023 року, ОСОБА_4 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 з подальшими змінами до нього, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і зловживанню ними» від 15.12.1995 з подальшими змінами до нього, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 з наступними змінами та доповненнями, будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби та, яка раніше судима за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, в силу чого, достовірно знаючи про порядок їх обігу на території України, без відповідного дозволу, з метою вирощування рослин коноплі для подальшого виготовлення з них наркотичного засобу для особистого вживання, на присадибній ділянці власного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно висадив раніше зібране ним насіння наркотичновмісної рослини роду коноплі у кількості 35 рослин, тим самим вчинив незаконний посів рослин конопель без відповідного дозволу. Після чого, із висадженого насіння проросло 34 рослин коноплі, які ОСОБА_4 з часу висівання до початку серпня 2023 року періодично культивував, а саме прополював та поливав їх, тим самим незаконно, умисно займався вирощуванням конопель.

У подальшому, 15.07.2023 року у період часу з 07:14 год. по 08:30 год. працівниками поліції ВП № 2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області проведено санкціонований обшук на території домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено 34 рослини роду коноплі, які віднесені до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України в судовому засіданні визнав частково, пояснив суду, що вирощував рослини конопель для власного вживання у невеликій кількості, вважає, що зазначена кількість вилучених у нього на території домоволодіння рослин роду конопель, не відповідає дійсності, вважає, що деякі рослини коноплі, не містили наркотичних засобів.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , суд вважає, що встановлені фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення за викладених вище обставин, повністю підтверджуються письмовими доказами в їх сукупності.

Так, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України підтверджується:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні № 0000360 від 19.06.2023 року;

- протоколом обшуку від 15.07.2023 року з додатками, проведеним на підставі ухвали слідчого судді від 04.07.2023 року на території домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено 34 рослини роду коноплі;

- постановою про доручення до справи речових доказів та передачу їх на зберігання від 01.09.2023 року, відповідно до якої оглянуті та вилучені 34 кущі рослинного походження ззовні схожі на рослини конопель, які були поміщенні до двох паперових коробів, визнано речовими показами та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000360 від 19.06.2023 року;

- висновком експерта № СЕ-19/116-23/11966-НЗПРАП від 22.08.2023 року, згідно якого надані на експертизу тридцять чотири рослини, що були поміщені в дві картонні коробки та опечатані етикетками з підписами понятих, які згідно постанови про призначення судової експертизи були вилучені на території домоволодіння ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рослинами роду коноплі. Надані на експертизу тридцять чотири рослини є рослинами роду коноплі, які віднесені до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини і оббіг яких допускається для промислових цілей.

Надані суду докази, відповідно до вимог ст. 94 КПК України оцінюються з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідно процесуального рішення.

Часткове визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, суд вважає засобом захисту з метою уникнути відповідальності або пом`якшити свою участь за вчинення кримінального правопорушення та дає критичну оцінку показанням обвинуваченого у судовому засіданні, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, досліджених судом.

Отже, суд, дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України поза розумним сумнівом.

Суд, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 310 КК України, як незаконний посів та незаконне вирощування конопель особою, яка була засуджена за цією статтею, а також яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Згідно висновку досудової доповіді відносно ОСОБА_4 орган пробації на підставі інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, вважає, що виправлення цієї особи неможливе без ізоляції від суспільства.

Таким чином, при визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, його характер та наслідки, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який схильний до вчинення корисливих злочинів, небажання його ставати на шлях виправлення, спосіб життя (не працюючий, раніше судимий), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка виражає неприйнятні соціальні зв`язки, висновок органу пробації, думку прокурора про доцільність призначення покарання за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення а саме: його класифікацію заступенем тяжкості, передбачену ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 310 КК України, з визначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі.

Суд, також враховує, що вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 03 травня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 310 та ч. 3 ст. 309 КК України, з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України призначено покарання у вигляді іспитового строку терміном 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вирок набрав законної сили 02 червня 2023 року, нове кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинено в період іспитового строку, а саме 15 липня 2023 року.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначеннями судами кримінального покарання» наголошено, що згідно з частиною 2 статті 75 КК України, суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив новий злочин в період іспитового строку, а також вимоги статей 71, 78 КК України, положення пунктів 10, 26 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально і про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків.

Відтак, підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у межах санкції ч. 2 ст. 310 КК України, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню із обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів і документів підлягають вирішенню на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, до обвинуваченого не застосовувався та, враховуючи вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України, підстави для його обрання, на даному етапі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

В силу ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, визначеного вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 03 травня 2023 року, остаточно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 6 692,00 гривень процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази у кримінальному проваджені: вилучені 34 кущі рослинного походження ззовні схожі на рослини конопель, які були поміщенні до двох паперових коробів, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_7