Справа № 182/7112/23
Провадження № 1-кп/0182/296/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2024 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2023 за № 0001236 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, із середньою освітою, не одружений, судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4

(у режимі відеоконфереції з власного пристрою)

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5 ,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 07.10.2023 приблизно о 23:00 год. проходив повз будинок АДРЕСА_2 , і в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 в цей же день та час, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, через незачинену хвіртку зайшов у двір даного домоволодіння, та за допомогою викрутки, яка була у нього з собою, віджав вікно у будинку АДРЕСА_2 та проник до будинку.

Так ОСОБА_3 , знаходячись у вказаному будинку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав 2 радіатори «RADIMIR», вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4887 від 10.11.2023 не визначена, пральну машинку «Vico», вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4887 від 10.11.2023 становить 4 449 грн. 50 коп., які виніс у двір даного домоволодіння.

В подальшому, за допомогою молотка, який ОСОБА_3 знайшов у будинку, збив замок на вхідних дверях сараю, звідки викрав мопед марки «Honda» моделі «TACT» в неробочому стані, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4899 від 13.11.2023 становить 8 800 грн.00 коп.

Викрадене майно належить ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому збиток на загальну суму 13 249 грн. 50 коп. Після чого, ОСОБА_3 залишив місце злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло та сховище, вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав у повному обсязі. Суду показав, що потерпілого раніше не знав. Вечором, восени, вже було холодно він повертався з роботи. Це було близько 23:00 год. Йшов по АДРЕСА_2 . Побачив будинок, він йому сподобався. Світло у будинку не горіло. Хвіртка була відкрита. Скориставшись цим, він пройшов на територію вказаного домоволодіння. За допомого викрутки віджав вікно. Викрутка у нього була з собою, так як він робив ремонт у бабусі та брав з собою інструмент. Через вікно проник до приміщення будинку. У будинку скрутив 2 радіатори, пральну машинку. Потім вийшов з будинку і пішов до сараю. Замок на дверях сараю збив. З сараю викрав мопед. Мопед був у неробочому стані. Все викрадене переніс на дамбу і пішов додому. Ранком, коли прийшов на місце, де залишив викрадене, виявив, що не має радіаторів і пральної машинки, залишився лише мопед. Коли він котив мопед, його побачили співробітники поліції. Мопед у нього вилучили та повернули потерпілому. Мопед хотів відкотити на центральний ринок міста, щоб там його продати.

Двері будинку він відкрив, коли виходив, за допомогою викрутки. Світла у будинку не було. Чи була пральна машинка робочою, сказати не може так як не перевіряв її. Радіатори він знімав за допомогою ключів, на кухні був набір ключів. Радіаторів він зняв більше, однак забрав лише два, інші залишилися на території домоволодіння.

У скоєному розкаюється. Дуже шкодує, що все так сталося. Просить не позбавляти його волі та дати шанс виправитися.

Заявлений потерплим цивільний позов визнає.

Позиція потерпілого

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні суду показав, що раніше обвинуваченого не знав. 07.10.2023 о 12:3 год. він приїхав додому. Хвіртка була відкрита. Зайшовши на територію домоволодіння, побачив, що вікно в залу кімнату відрите. Вікно було віджате. Зайшов до будинку і побачив, що немає продуктів гуманітарної допомоги. Радіатори та пральна машинка були на місці. Він позакривав усе: вікна, двері. Наступного дня, 08.10.2023 о 08:30 год. він приїхав додому з цивільною дружиною. Дружина відкрила хвіртку і вони побачили, що у дворі стоять радіатори. Коли дійшли до ганку, то побачили, що виламані двері. Вікна були зачинені. Він зайшов до будинку і побачив, що були зняті радіатори. У ванній кімнаті не було пральної машинки, там було відкрито вікно, а не поламано. Він вийшов з будинку і викликав поліцію. У сараї був збитий замок і не було мопеду. Мопед не заводився, так як був поламаний карбюратор. В той же день, ввечері до нього зателефонували співробітники поліції і повернули йому мопед. Викрадену пральну машинку і радіатори йому так і не повернули. Заявлений ним цивільний позов підтримує та просить стягнути з обвинуваченого на його користь спричинену майнову шкоду у сумі 4 449 грн. 50 коп. Стосовно покарання для обвинуваченого, просив суд признати останньому реальне відбування покарання.

Оцінка суду

У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого та потерпілого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд вважає, що дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 4 ст. 185 КК України).

Також суд враховує обставини справи та особу винного.

Так, ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, судимості не має (а.п. 75). Має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно (а.п. 76). Не працює, не одружений, на утриманні нікого не має. У лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває (а.п. 72-74).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

Часткове відшкодування шкоди, а саме вилучення викраденого майна (мопеду) та передачу його потерпілому, пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, а завдяки діям співробітників поліції.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - визнання вини, щире каяття, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ч. 1 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

При цьому суд наголошує, що думка потерпілого щодо виду покарання не є вирішальною для суду, вона враховувалася судом поруч з іншими обставинами кримінального провадження під час вирішення питання про покарання, яке за своєю правовою природою є дискреційним і пов`язане з суддівським розсудом обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання, тощо.

Вирішення цивільного позову

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 майнової шкоди у розмірі 4 449 грн. 50 коп.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлений цивільний позов підтримав та просив задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявлений цивільний позов визнав.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_5 суд враховує наступне.

Потерпілий вказує, що загальна сума спричинених йому збитків становить 13 249 грн. 50 коп. Йому частково було повернено викрадене майно, а саме мопед вартістю 8 800 грн. Таким чином, сума невідшкодованих спричинених матеріальних збитків, становить 4 449 грн. 50 коп. Добровільно обвинуваченим спричинені матеріальні збитки не відшкодовані.

Зважаючи на вищевикладене, з підстав доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи повне визнання ним позовних вимог, а також те, що його дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням події злочину та наслідками у вигляді збитків для потерпілого ОСОБА_5 , суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішення питання про запобіжний захід

У даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речовий доказ:

- мопед марки «Honda» моделі «TACT», що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судових товарознавчих експертиз № 4899 від 13.11.2023 та № 4887 від 10.11.2023, згідно довідок в загальній сумі 1 250 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування майнової шкоди 4 449 (чотири тис. чотириста сорок дев`ять) грн. 50 коп.

Речовий доказ:

- мопед марки «Honda» моделі «TACT», що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів 1 250 (одна тис. двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1