Провадження № 1-кс/947/7124/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000015 від 27.10.2023, за ознаками крмиінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.02.2024 на майно яке виявлено та вилучено у ОСОБА_4 , перелік якого міститься у письмовому клопотанні заявника.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в даний час арешт майна не відповідає меті та завданню цього кримінального провадження і має бути скасований, оскільки зі змісту ухвали, якою було накладено арешт вбачається, що за версією органу досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , організувала незаконну діяльність із торгівлі взуттям з незаконним використанням знаків для товарів відомих брендів.

Так, ОСОБА_5 , фізична особа - підприємець, власник ТМ Violeta Wonex, Violeta Wonex The Only One, Violeta&Wonex, маючи необхідні зв`язки з виробниками взуття з КНР, організувала незаконну діяльність із торгівлі взуттям з незаконним використанням знаків для товарів відомих брендів. Контрафактна продукція, а саме взуття з незаконно нанесеними на нього позначеннями Adidas, Nike, New Balance, Сonverse, Vans, Armani та інших торгівельних марок, постачається від виробників з ОСОБА_6 в адресу ОСОБА_5 на її замовлення, разом з продукцією торгової марки Violeta Wonex. Отримуючи від постачальників фальсифіковану продукцію, ОСОБА_5 організувала зберігання з метою збуту вказаної продукції у складських приміщеннях, розташованих по АДРЕСА_1 біля ринку "7 км", залучивши при цьому ряд осіб для подальшого оптового та роздрібного продажу фальсифікату.

Продаж вказаної продукції реалізовано через мережу магазинів у м. Одесі та на території ринку «7 км», а також через Інтернет ресурси: сайт інтернет ІНФОРМАЦІЯ_2 , Instagram аканти - violetawonex_shoes, violetawonex.

У ході кримінального провадження вказані обставини підтверджено проведеними заходами із закупівлі фальсифікованої продукції, а також у ході обшуків за місцями зберігання та збуту продукції, зокрема виявлено та вилучено понад 52 036 пар контрафактного взуття, з яких Nike 37636 пар, Adidas 11145 пар, New Balance 2488 пар, Сonverse 480 пар, Vans 768 пар, Armani 280 пар.

Також у ході кримінального провадження встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 , знаходяться приміщення, з яких здійснюється подальша реалізація контрафактної продукції.

Проте, заявник стверджує, що у матеріалах клопотання про накладення арешту на майно немає доказів зв`язку між вилученим у ОСОБА_4 майном та кримінальним провадженням №0000015 від 27.10.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України.

Зокрема, описуючи злочинне діяння у своєму клопотання про арешт майна прокурор не вказав, що ОСОБА_4 незаконно використовував знаки для товарів відомих брендів.

Крім того, під час допиту ОСОБА_4 було з`ясовано, що між ОСОБА_4 та особою на прізвище ОСОБА_5 відсутній будь який зв`язок, що також свідчить на його користь щодо непричетності до кримінального провадження №0000015 від 27.10.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України.

Заявник вважає, що майно ОСОБА_4 не може виступати доказом в розумінні ст.98 КПК України та жодним чином не можуть підтверджувати факт здійснення кримінального правопорушення, що і стало підставою для звернення до слідчого судді з даним клопотанням.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду поданого ним клопотання, разом з тим від останнього до суду надійшла заява про розгляді клопотання за його відсутності, в якій ві зазначив, що клопотання підтримує у повному обсязі.

Прокурор в судове засідання також не з`явився, проте прокурором ОСОБА_7 скеровано заяву, з якої вбачається, що останній просить розглянути вказане клопотання за його відсутності, а також зазначає, що заяви від правовласника про збитки в даному кримінальному провадженні не надходило, будь-яких експертиз в кримінальному провадженні не призначалося, матеріальних збитків не спричинено. Не було встановлено факту підтвердження виготовлення та реалізації товару з використання торгівельної марки та знаку. У зв`язку з чим не заперечував проти задоволення клопотання та скасування арешту з майна належного ОСОБА_4 .

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги думку учасників судового процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчим суддею встановлено, що детективами Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000015 від 27.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України та фактом торгівлі взуттям та одягом з незаконним використанням знаку для товарів і послуг, фірмового найменування «Adidas», «Nike», «Fila», «New balance», «Reebok», «Gucci», «Channel» тощо.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.02.2024 року було задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000015 від 27.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України та накладено арешт із забороною користування та розпорядження на майно вилучене в ході обшуку, проведеного в період з 17 січня 2024 року по 23 січня 2024 року, у приміщеннях за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що вищевказане майно, що було вилучено, визнано речовими доказами в означеному кримінальному провадженні, тобто відповідали критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, на таке майно було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить представник власника майна.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на майно було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на вилучені речі слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Слідчий суддя враховує, що попри встановлену на момент розгляду клопотання про арешт майна відповідність такого майна критеріям речових доказів, з моменту застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження минуло більше місяця, протягом якого у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення усіх необхідних слідчих дій із зазначеним майном.

Крім того, задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту, слічий суддя виходив з того, що органом досудового розлідування було встановлено, що незаконну діяльність із торгівлі взуттям та одягом з незаконним використанням знаків для товарів відомих брендів організувала ОСОБА_5 , фізична особа - підприємець, власник ТМ Violeta Wonex, Violeta Wonex The Only One, Violeta&Wonex, маючи необхідні зв`язки з виробниками взуття з КНР.

Відповідно до змісту клопотання про скасування арешту та доводів представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , фактичному власнику вилученого майна особа ОСОБА_5 не відома.

Слідчий суддя зазначає, що в спростування вказаних доводів, прокурором не надано даних, що ОСОБА_4 може бути причетним до торгівлі одягом/взуттям з незаконним використанням знаків для товарів відомих брендів, про підозру у кримінальному провадженні йому не повідомлено.

Натомість, як зазначив представник ОСОБА_4 відомості щодо незаконного використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару з ОСОБА_4 відсутні, закупка відносно останнього не проведена, підозра йому не вручена, особа ОСОБА_5 не відома, в той час як вилучений товар є особистими речами ОСОБА_4 та законом не передбачена заборона їх зберігання з метою власного споживання.

Вирішуючи дане питання слідчий суддя враховує думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання та за його твердженнями відносно ОСОБА_4 не проводилася оперативна закупка, результатами якої дійсно можливо б доводити обставини його причетності до незаконного використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, заяви від правовласника про збитки в даному кримінальному провадженні не надходило, будь-яких експертиз в кримінальному провадженні не призначалося. Під час проведення досудового розслідування не було встановлено факту підтвердження збуту товару.

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На слідчого суддю покладено функцію судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України), і він наділений кримінально-процесуальним законодавством повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати.

Відповідно до ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, та зобов`язаний довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.

З огляду на вказане вище, беручи до уваги, відсутність заперечень з приводу скасування арешту майна з боку прокурора, слідчий суддя вважає доведеним той факт, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, а тому клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000015 від 27.10.2023, за ознаками крмиінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України задовольнити.

Скасувати арешт із забороною розпорядження та користування, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.02.2024 на майно, яке виявлено та вилучено у ОСОБА_4 , а саме Речі, вилучені у контейнері № 1 розташованому на 4 контейнерному майданчику:

- Коробки з запальничками, з логотипом, зовні схожим на логотип бренду «Крікет» (по 1000 штук в кожній) в кількості 68 коробок;

- Коробка з запальничками, з логотипом, зовні схожим на логотип бренду «Крікет» в якій міститься 900 штук;

- Коробки з запальничками, з логотипом, зовні схожим на логотип бренду «Біг» (по 1000 штук в кожній) в кількості 200 коробок;

- Коробка з запальничками, з логотипом, зовні схожим на логотип бренду «Біг» в якій міститься 700 штук.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України повернути вилучене майно особі, у якої його було вилучено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1