Справа № 392/2131/23
Провадження № 1-кс/392/84/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Мала Виска

Слідчий суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мала Виска клопотання прокурора Маловисківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000596 від 23.11.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2024 року до суду надійшло клопотання начальника Маловисківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: на автомобіль марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території ВП № 1(м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, власником якого являється ОСОБА_4 , та який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на електронні ваги з маркуванням 200g/0.01g, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , банківська карта № НОМЕР_4 , відкрита в А Банк, грошові кошти в сумі 1260 грн., мобільний телефон марки «Neffos» IMEI НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , які належать ОСОБА_5 , із забороною користування та розпорядження вказаним майном будь-яким чином та використовувати його, з метою забезпечення збереження вказаного майна у якості речового доказу.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000596 від 23.11.2023 року, було встановлено, що гр. ОСОБА_5 здійснює збут особливо небезпечної психотропної

речовини PVP.

Крім цього, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000596 від 23.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області 19.02.2024 було проведено обшук в автомобілі ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено полімерний пакет із кристалічною речовиною, яку останній зберігав з метою збуту, ваги електронні, грошові кошти и в сумі 1260 грн.

20.02.2024 вилучений транспортний засіб з метою забезпечення належного збереження та безперешкодного доступу сторін кримінального провадження до нього визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000596 від 23.11.2023 та поміщено на зберігання на територію ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, так як він може мати на собі сліди вчиненого злочину та інформацію, що може бути доказом по кримінальному провадженню та має значення для встановлення істини по справі.

Крім цього грошові кошти та вилучені вищевказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000596 від 23.11.2023, так як вони можуть мати на собі сліди вчиненого злочину та інформацію, що може бути доказом по кримінальному провадженню та має значення для встановлення істини по справі.

На даний час досудове розслідування в кримінальному провадженні триває та необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, а саме додатково оглянути вилучені предмети із залученням спеціаліста з метою виявлення слідів та речей які мають значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні, призначення та проведення відповідних експертиз.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні 21.02.2024 року просив задовольнити клопотання з підстав, зазначених в ньому, додатково зазначивши, як підставу для задоволення клопотання та мету забезпечення - конфіскацію майна як виду покарання, у разі ухвалення судом обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , оскільки санкція за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.

В судовому засіданні 22.02.2024 року прокурор ОСОБА_6 клопотання підтримав, з підстав, викладених в ньому, надалі подав заяву, в якій подальший розгляд клопотання просив проводити без його участі.

Фактичний володілець майна - підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні 21.02.2024 року частково заперечив проти задоволення клопотання про арешт майна, зазначивши, при цьому, що автомобіль марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , йому не належить на праві власності, він взяв його тимчасово у користування, мав намір купити у березні місяці у ОСОБА_7 , тому відсутні підстави для накладення арешту на вказаний автомобіль.

Власник майна (автомобіля марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 ) - ОСОБА_4 засобами телефонного зв`язку повідомила, що не зможе з`явитися до суду через похилий вік (75 років), вказала, що являється юридичним власником автомобіля, проте передала право користування вказаним автомобілем своєму племіннику - ОСОБА_7 . Судове засідання просила провести без її участі.

ОСОБА_7 в судовому засіданні 22.02.2024 року повідомив, що ОСОБА_4 , яка є власником автомобіля марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , це його тітка, після смерті дядька ОСОБА_8 , вона передала в йому в користування зазначений автомобіль. Пояснив, що автомобіль марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , продав ОСОБА_9 в кінці січня, точної дати на пам`ятає, за грошові кошти в сумі 25 000 грн, за його проханням право власності мали переоформлювати у березні цього року. Зазначив, що з моменту фактичного придбання ОСОБА_10 вказаного автомобіля він ним не користувався.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_11 в судовому засіданні підтримав позицію підозрюваного, та вважав, що відсутні підстави для арешту автомобіля ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Надалі подав до суду заяву в якій просив подальший розгляд проводити без його участі, клопотання підтримав частково.

Заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000596 від 23.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як вбачається з протоколу обшуку від 19 лютого 2024 року, складеного ст.слідчим СВ ВП №1 (м. Мала Виска) ОСОБА_12 , проведено обшук автомобіля марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на автомобільній дорозі в с. Велика Виска, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, в ході якого виявлено та вилучено електронні ваги з маркуванням 200g/0.01g, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , банківську карту № НОМЕР_4 , відкриту в А Банк та в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , який керував вказаним автомобілем виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1260 грн., мобільний телефон марки «Neffos» IMEI НОМЕР_5 , НОМЕР_6 . Крім цього вилучено автомобіль

марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.38-42).

Постановою заступника начальника СВ ВП №1 (м. Мала Виска) ОСОБА_13 від 20.02.2024 - електронні ваги з маркуванням 200g/0.01g, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , банківську карту № НОМЕР_4 , відкриту в А Банк, грошові кошти в сумі 1260 грн., мобільний телефон марки «Neffos» IMEI НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , автомобіль марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 - визнано та долучено в якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0000596 внесеного до ЄРДР від 23.11.2023 року.

19.02.2024 року о 21 год. 18 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України, що підтверджується протоколом затримання особи від 19.02.2024.

20.02.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.307 КК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1977 року випуску, є ОСОБА_4 (а.к. 44).

Слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним (ч.3 ст.41 Конституції України).

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, що передбачає ч. 2 ст. 131 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як убачається з положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Судом встановлено та прокурором доведено, що є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені під час обшуку речі можуть мати на собі сліди вчиненого злочину та інформацію, що може бути доказом по кримінальному провадженню та має суттєве значення для встановлення істини по справі.

Матеріалами клопотання доведено, що було вчинено кримінальне правопорушення (а.к. 6-58), зазначені у клопотанні речі та предмети, на які прокурор просить накласти арешт, відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, виявленні та вилучені в ході проведення обшуку речі, можуть бути засобами з використанням яких було вчинено кримінальні правопорушення, а також одержані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень та/або є доходами від них та містять відомості, та в своїй сукупності будуть можливими для їх використання у кримінальному провадженні як докази, які сприятимуть об`єктивному, повному і всебічному проведенню досудового розслідування та встановленню обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, а незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що прокурор звернувся до слідчого судді у строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.

Отже, з урахуванням доведеності прокурором правової підстави арешту майна, можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: автомобіль марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , та який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; електронні ваги з маркуванням 200g/0.01g; свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , банківська карта № НОМЕР_4 , відкрита в А Банк, грошові кошти в сумі 1260 грн., мобільний телефон марки «Neffos» IMEI НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження та користування вказаним майном, з метою забезпечення збереження вказаного майна як речового доказу.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_14