1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/7410/24 1-кп/335/681/2024
09 липня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
потерпілого: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нор-Кянк, Вірменія, громадянина України, неодруженого, керуючий ПП «Аветісян», зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.5 ст.186, ч.5 ст.186, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК України,
У підготовчому судовому засіданні прокурор просить суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту немає. Зазначив, що місце скоєння найтяжчого злочину є невстановленим, оскільки готування до розбою здійснювалося обвинуваченим у різних районах міста, а тому вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.
Також прокурор звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 обґрунтовуючи свою позицію тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав: Наявність ризику, що: обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч. 1. ст.177 КПК України), обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів та особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.14 - ч.4 ст.187 КК України, за який законом передбачено найсуворіше покарання у виді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, при цьому ОСОБА_5 усвідомлює, що за вчинення інкримінованого йому кримінальних правопорушень передбачене покарання пов`язане виключно з позбавленням волі, тому може вчиняти дії спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду. Також, на підтвердження наявності ризику вказують той факт що під час досудового слідства він переховувався від органу досудового розслідування у зв`язку з чим він був оголошений у розшук. Наявність ризику, що обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків (п.3 ч.І ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що свідки та потерпілі, що допитані під час досудового розслідування безпосередньо контактували з підозрюваним та він міг їх запам`ятати, судом на стадії судового розгляду не допитано. З огляду на вказане, ризик прийняття підозрюваним спроб незаконного впливу на свідків та потерпілих, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для обвинуваченого аспекті є реальним. Наявність ризику, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що відносно ОСОБА_5 в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя вже перебуває на розгляді кримінальне провадження за вчинення ним особливо тяжких злочинів, однак належних висновків він для, себе не зробив та продовжив займатися злочинною діяльністю. Крім того, вказане твердження обґрунтовується, тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, ці злочини вчинив не під впливом будь-яких скрутних життєвих обставин тим самим орган досудового розслідування надійшов до висновку, що злочинна діяльність є стабільним джерелом його доходу, і тому є обґрунтовані підстави сумніватися, що обвинувачений перебуваючи на волі, знов не вчинить нового злочину проти власності або проти волі, честі та гідності особи. Орган досудового розслідування обґрунтовано вважає, що ОСОБА_5 може переховатися від суду, впливати на свідків потерпілих та осіб, причетність яких до інкримінованого йому злочину піддягає перевірці, тим самим перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно. попередити спроби ухилитися від органів розслідування й суду, забезпечити виконання процесуальних рішень у провадженні. Враховується те, що обвинувачений з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини може безперешкодно залишити будь-яке місце проживання, навіть місце проживання належне на праві власності та переховуватися від суду. Отже обрання відносно нього вказаного запобіжного заходу неможливо. Враховуючи те, що особи, які заслуговують на довіру та які могли би поручитися за обвинуваченого відсутні, обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, згідно ст. 180 КПК України - неможливо. Також, враховуючи те, що обвинувачений у своїй злочинній діяльності планував застосувати насилля до потерпілих, вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді застави згідно ч. 4 ст. 183 КПК України -також неможливо. Приймаючи до уваги наведені доводи, на підставі ст. 176, ч. 2 ст. ст. 177, 178, 183, 315 КПК України, вважає, що при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу більш м`якого ніж взяття під варту строком на два місяця, запобігти ризикам, передбаченим ст: 177 КПК України, неможливо.
Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Інші потерпілі в підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та захисник заявили клопотання про направлення кримінального провадження до Запорізького апеляційного суду для об`єднання з кримінальним провадженням, яке перебуває на розгляді в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя № 331/2498/21 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.14, ст.348, ст.257, ч.5 ст.185, ч.5 ст.186, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.257, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.257, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.257, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.257, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_11 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.257, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України.
Також, захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на недоведеність ризиків, про які зазначив прокурор.
Обвинувачений також просить відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор проти направлення провадження до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя заперечував, вказав, що дійсно у Жовтневому районному суду м.Запоріжжя перебуває вказане кримінальне провадження, яке призначено у 2021 році до судового розгляду, проте з 2021 року судом не встановлено порядок дослідження доказів у провадженні, а тому передання і цього обвинувального акту лише затягне розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора.
Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Щодо вирішення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено наступне.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р.).
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення слідує, що у справах, де особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений у ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1, п.п.1,2,3,4 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2024 клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_12 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задоволено. Застосовано до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.5 ст.186, ч.5 ст.186, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 серпня 2024 року включно, який обраховувати з 13 червня 2024 року.
Вирішуючи у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, які кваліфікуються як особливо тяжкі злочини, найсуворіша міра покарання за який передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.
Суд також враховує дані про особу обвинуваченого. ОСОБА_13 раніше не судимий, не одружений, на утриманні дітей не має, відсутні будь-яких відомості щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості перебування під вартою, має зареєстроване місця проживання, а суд також суд враховує перебування відносно ОСОБА_5 на розгляді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя іншого кримінального провадження за ч.1 ст.14, ст.348, ст.257, ч.5 ст.185, ч.5 ст.186, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України.
Доводи прокурора у судовому засіданні та письмовому клопотанні надають підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків та потерпілих з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень. Про наявність ризику переховування свідчать діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , які є, відповідно, готуванням та незакінченим замахом на вчинення особливо тяжких корисливих злочинів із застосуванням насильства. Ця обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду.
При цьому, як встановлено слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, після вчинення діянь, у яких ОСОБА_5 підозрювався в межах даного кримінального провадження, ОСОБА_5 почав переховуватись від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений спочатку у внутрішньодержавний, а потім і в міжнародний розшук.
Отже, перевіряючи доводи прокурора на предмет існування ризиків, суд встановив, що заявлені прокурором ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України об`єктивно існують і суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення.
Виходячи з інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, суд враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її обвинуваченим.
Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження та серйозності висунутого проти ОСОБА_5 обвинувачення, з урахуванням встановлених ризиків, на думку суду, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду. Наявний ризик є дійсним та триваючим, і він виключає на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який і у судовому засіданні не встановлено даних, які б свідчили про зменшення вказаних ризиків.
ОСОБА_5 на даний час на законних підставах утримується під вартою в ДУ "Запорізькій слідчий ізолятор" у зв`язку з тим, що, на переконання суду, продовжують існувати реальні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України які об`єктивно існують.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом не встановлено та стороною захисту не доведено.
Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби обвинуваченого ухилитися від суду, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Доводи сторони захисту про недоведеність продовження існування вказаних ризиків, то суд враховує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконний вплив на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, шляхом умовлянь, залякування, тощо, а також що обвинувачений обізнаний про місце проживання потерпілих та може впливати на їх подальші покази. Вірогідність вчинення інших кримінальних правопорушень, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
При цьому суд зазначає, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинною у вчиненні злочину.
Таким чином, оцінивши в сукупності всі вище наведенні обставини, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів на умовах визначених ухвалою слідчого судді від 14.06.2024 року.
Лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується останній, мають досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якого, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
На підставі викладеного та з метою забезпечення участі обвинуваченого в розгляді кримінального провадження, інші запобіжні заходи, крім тримання під вартою, на думку суду, не змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність наразі у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням конкретного строку і за доцільне продовжити строки дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою на умовах визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2024 року на 60 днів до 06.09.2024 року.
Щодо клопотання сторони захисту про направлення провадження до Запорізького апеляційного суду для передачі його Жовтневому районному суду м.Запоріжжя, то судом встановлено таке.
Частина 1 статті 32 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
У провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.5 ст.186, ч.5 ст.186, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187 КК.
Сторона захисту просить об`єднати провадження відносно ОСОБА_5 у Жовтневому районному суді м.Запоріжжя.
Встановлено, що у провадженні Жовтневого районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження № 331/2498/21, 1-кп/331/405/2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.14, ст.348, ст.257, ч.5 ст.185, ч.5 ст.186, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.257, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.257, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.257, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.257, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_11 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.257, ч.3 ст.289, ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України.
Отже, кримінальні провадження відносно ОСОБА_5 стосуються кримінальних правопорушень тяжких та особливо тяжких і у відповідності до положень ст. 12 КК України більш тяжке правопорушення за ст. 348 КК України (карається позбавленням волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі), яке інкримінується ОСОБА_5 розглядається саме у рамках кримінального провадження № 331/2498/21, 1-кп/331/405/2021, що перебуває у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя.
Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень у кримінальному провадженні № № 331/2498/21, 1-кп/331/405/2021, що перебуває у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя, ухвалою суду від 17.09.2021 року призначено судовий розгляд. Кримінальне провадження 331/2498/21, 1-кп/331/405/2021 не розглянуто.
Згідно з ч. 2 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Керуючись ст.ст. 32, 34, 177, 178, 182, 183, 193-197, 199, 314,315,372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на умовах визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2024 року строком на 60 днів, тобто до 06 вересня 2024 року включно.
Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1