УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/667/22

Провадження № 1-кп/486/34/2024

01 квітня 2024 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесене 23 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ, Миколаївської область, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

05 жовтня 2023 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 із застави на тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» на 60 днів.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду ОСОБА_6 від 10 травня 2022 року стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з триманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», 08 липня 2022 року ОСОБА_3 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному слідчим суддею, тобто останній вважається таким, відносно якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 чотири рази не з`явився до суду в судові засідання, призначені на 09 серпня 2022 року, 24 січня 2023 року, 21 червня 2023 року та 27 вересня 2023 року, у зв`язку з чим в останніх двох випадках судом застосовано привід обвинуваченого. Крім того, в період розгляду даної справи ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з чим останньому 20 вересня 2023 року повідомлено про підозру у вчинені даного проступку у кримінальному провадженні № 0000108 від 05 вересня 2023 року. У цьому ж кримінальному провадженні, 29 вересня 2023 року старшим дізнавачем ВП № З Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за погодженням з процесуальним керівником винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_3 у зв`язку з ухиленням останнього від органу досудового розслідування.

Отже, на даний час існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) та вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, доказами зазначеного ризику являється те, що підозрюваний ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому під тяжбою отримання покарання, останній і в подальшому може переховуватись від суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України. Доказами існування такого ризику є викладені вище обставини ухилення його від досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000108; 2) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, доказами зазначеного ризику являється те, що ОСОБА_3 неодноразово порушував свої обов`язки щодо явки за викликом суду у судові засідання, чим самим затягуючи розгляд справи відносно нього; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення, доказами зазначеного ризику являється те, що ОСОБА_3 є раніше судимим за вчинення умисних майнових злочинів, маючи не погашені та не зняті у законному порядку судимості повторно вчинив новин умисний злочин проти власності, що є підставою вважати, що у майбутньому він, не маючи міцних соціальних зв`язків, роботи та постійного заробітку, зможе продовжити свою злочинну діяльність. Крім того, як вже зазначено у клопотанні, ОСОБА_3 під час судового розгляду вчинив нове кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, тобто відносно своєї колишньої співмешканки, що свідчить про вперте небажання ставати на шлях виправлення.

Між тим, вік, стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 , відсутність у нього на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку є тими факторами, які надають змогу безперешкодно обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки: згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України сутність особистого зобов`язання полягає у виконанні обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, проте, застосування особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів, що заслуховують на довіру, та які поручаються за виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, але жодна особа не виявила намір бути поручителем підозрюваного; при обранні домашнього арешту виникає ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 зможе переховуватись від органів досудового розслідування або суду; обрання застави обвинуваченому ОСОБА_3 не можливо, оскільки раніше стосовно нього вже був застосований таких запобіжний захід, однак його застосування не змогло запобігти вчиненню ним нового кримінального правопорушення. Запобігти ризикам шляхом обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, у зв`язку з тим, що такі не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки.

На думку сторони обвинувачення застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, та зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України.

Обставинами, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, є систематичне порушення обвинуваченим своїх обов`язків щодо явки за викликом суду у судові засідання та вчинення нового кримінального правопорушення (п. 1 ч. 2 ст. 200 КПК України).

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, з яким звернувся до суду 05 жовтня 2023 року та додав, що клопотання ним було подано до суду 05 жовтня 2023 року. Однак в наступні судові засідання 22 листопада 2023 року, 06 та 27 грудня 2023 року, 27 лютого 2024 року, 05 березня 2024 року та 12 березня 2024 року ОСОБА_3 не з`являвся. При цьому на 27 лютого 2024 року отримав судову повістку, а також до нього ухвалами суду застосовувались приводи на 22 листопада 2023 року, на 05 березня 2024 року та на 12 березня 2024 року. Також захисником було надано копію довідки про перебування ОСОБА_3 про проходження ОСОБА_3 військової служби, як було в подальшому з`ясовано, військову службу ОСОБА_3 не проходив.

Обвинувачений просив обрати йому запобіжний захід домашній арешт навіть цілодобовий, мотивуючи тим, що він не ховався від суду, він був на зв`язку із працівниками поліції, які мали йому повідомити дату судового засідання. Внаслідок проблем з кримінальним минулим, він не міг перебувати у м. Южноукраїнську і перебував у м. Одеса, із захисником він не міг тримати зв`язок, оскільки змінив номер телефону. У нього є дитина півтора роки та зараз вагітна співмешканка.

Захисник також просила змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт, навіть цілодобовий. Зазначила, що у ОСОБА_3 є півторарічний син, і на теперішній час його нова співмешканка вагітна. Він має власний бізнес, мати та баба, які мешкають в м. Южноукраїнську, не заперечують проти перебування під час домашнього арешту за місцем їх реєстрації. Наведене свідчить про міцність соціальних зв`язків.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду від 10 травня 2022 року ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з триманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

08 липня 2022 року ОСОБА_3 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному слідчим суддею, тобто останній вважається таким, відносно якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В судові засідання 08 вересня 2023 року, 27 вересня 2023 року, 05 жовтня 2023 року, 22 листопада 2023 року, 06 грудня 2023 року, 27 грудня 2023 року, 26 січня 2024 року, 27 лютого 2024 року, 05 березня 2024 року та 12 березня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Ухвали суду від 08 вересня 2023 року, 27 вересня 2023 року, 27 лютого 2024 року та 05 березня 2024 року про привід ОСОБА_3 в судові засідання виконані не були. Внаслідок неявки ОСОБА_3 в судові засідання, останнього було оголошено в розшук ухвалою суду від 12 березня 2024 року.

Захисником було надано копію довідки про те, що обвинувачений перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 02 грудня 2023 року. При зверненні судом до військової частини з метою направлення до суду відповідного наказу, було з`ясовано, що ОСОБА_3 у списках військової частини НОМЕР_1 не значиться і не значився.

На думку суду, це підтверджує ризик переховування від суду, на який посилався прокурор у клопотанні.

Суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_3 щодо зв`язку із працівником поліції для своєчасної явки в судове засідання, оскільки відстежити дати судових засідань можна на сайті Судова влада України.

Суд також погоджується з доводами прокурора, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки 20 вересня 2023 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 125 КК України і це ж провадження також було зупинено у зв`язку з ухиленням від явки до органів досудового розслідування.

Таким чином, прокурором доведені ризики, передбачені п. п. 1, 5 ст. 177 КПК України, а саме, ризик переховування обвинуваченого від суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд погоджується з думкою прокурора, що неможливо ОСОБА_3 обрати більш м`який запобіжний захід з підстав, зазначених прокурором у клопотанні, в тому числі і домашнього арешту, оскільки під час застосування до нього такого запобіжного заходу як застава він ухилявся від явки до суду.

Суд погоджується з тим, що у ОСОБА_3 є міцні соціальні зв`язки, разом з тим, наявність соціальних зв`язків не перешкоджала ОСОБА_3 ухилятись від явки до суду, змінити місце проживання та не повідомити про це суд.

На підставі ухвали Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 березня 2024 року ОСОБА_3 був затриманий 31 березня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно вимог ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 із застави на тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» на 60 днів підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою.

Змінити ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до шістдесяти днів, тобто до 29 травня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Строк дії ухвали до 29 травня 2024 року включно.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1