УХВАЛА

29 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 758/17720/21

провадження № 51-1399 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 7 квітня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 січня 2024 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано положень пунктів 1, 4, 5 ч. 2, ч. 5 цієї статті.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути зазначено: найменування суду касаційної інстанції; правове обґрунтування заявлених вимог, сформульованих з урахуванням ст. 436 КПК; також до скарги додаються копії оспорюваних рішень.

При цьому слід мати на увазі, що суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права, а не факту. Цей суд уповноважений скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, зокрема у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. У силу ст. 433 КПК Суд не ревізує повноти розгляду та висновки щодо фактичних обставин кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених судами попередніх інстанцій. Тому, заперечуючи законність судових рішень, скаржник має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування чи зміни оспорюваних вироку й ухвали.

Зазначене не було враховано при зверненні до Суду.

За змістом поданої скарги засуджений, не погоджуючись із постановленими щодо нього судовими рішеннями, серед іншого вказує на неповноту розгляду провадження, що відповідно до ст. 433 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури. Водночасвсупереч законодавчим приписам скаржник не наводить аргументів на підтвердження незаконності вироку й ухвали, допущення судами попередніх інстанцій таких порушень норм права, які тягнуть скасування згаданих рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 87, 94, 370, 412, 413, 419 цього Кодексув їх взаємозв`язку.

Крім того, у прохальній частині скарги, її автор не сформулював своїх вимог відповідно до ст. 436 КПК (повноваження суду за наслідками розгляду касаційної скарги).

Разом із цим ОСОБА_4 у своїй скарзі зазначає, що вона подається до Верховного суду України. Однак за приписами п. 21 ч. 1 ст. 3 КПК (у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Також усупереч ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано належним чином засвідчені копії судових рішень, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814 (у редакції наказу від 17 жовтня 2023 року № 485), або п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», що стає на заваді реалізації положень статей 428, 430 вказаного Кодексу.

Попри тезу засудженого про вже скерування до Верховного Суду касаційної скарги від 2 лютого 2024 року разом із копіями судових рішень, за даними Автоматизованої системи діловодства «ДОК ПРОФ» від ОСОБА_4 жодних документів не надходило, окрім касаційної скарги від 8 квітня 2024 року.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

У разі необхідності отримання правничої допомоги для складання касаційної скарги засуджений може звернутися до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги в порядку, передбаченому Законом України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правничу допомогу».

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 7 квітня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 січня 2024 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3