ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/18380/24

Провадження № 11-сс/4820/299/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002118 від 29 червня 2024 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 01 липня 2024 року задоволено клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002118 від 29 червня 2024 року до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працює, має судимості,

та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27 серпня 2024 року включно.

Визначено заставу в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 грн, в разі внесення якої, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього покладено наступні обов`язки:

-не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

-утриматись від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального провадження;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (у разі наявності).

У разі невиконання даних обов`язків, постановлено заставу звернути в дохід держави.

Строк дії ухвали постановлено рахувати до 27 серпня 2024 року включно.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2024 року та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Уважав, що рішення слідчого судді місцевого суду є незаконним та передчасним, без дослідження усіх обставин провадження.

Зокрема, наголошував на тому, що наразі не існують ризики, які лягли в основу винесеної ухвали Хмельницького міськрайонного суду, а запобіжний захід відносно підозрюваного має бути змінено на більш м`який.

Разом з тим, посилався на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не є обґрунтованими, а підозрюваний не працює, тому внести заставу можливості не має.

Окрім того, підозрюваний намагається стати на облік як внутрішньо-переміщена особа, у зв`язку з чим, не буде переховуватись від органів досудового розслідування.

Таким чином, ухвалу суду першої інстанції слід змінити в частині виду обраного запобіжного заходу, бо тримання під вартою у даному конкретному випадку є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів. Його суворість явно не відповідає характеру вчинених кримінальних правопорушень, чи наявності дійсних реальних ризиків, які визначені ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 щодо доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

01 липня 2024 року слідчий ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, посилаючись на те, що існують, передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий, окрім іншого, також зазначав, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 29 червня 2024 року близько 16 год 27 хв, ОСОБА_7 перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , через який здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_9 , прийняв рішення про викрадення майна, з метою власного збагачення.

Тоді ж, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи що в країні дії воєнний стан, який введений на території України, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», та який продовжено, згідно з Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №271/2024 від 06 травня 2024 року, затвердженим Законом України №3684-ІХ від 08 травня 2024 року, 05 год 30 хв 14 травня 2024 року, строком на 90 діб, перебуваючи поруч із касою, яка розташована у приміщенні вказаного магазину, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне викрадення чужого майна, помістив до поліетиленового пакету товар, який попередньо продавець ОСОБА_10 помістила на поверхню столу для подальшого продажу, а саме одну пляшку пива «Арсенал», об`ємом 1,96 л, вартістю 62,32 грн; одну пляшку горілки «Pervak першого перегону», об`ємом 0,5 л, вартістю 69,90 грн; одну пляшку горілки «Pervak класичний», об`ємом 0,5 л, вартістю 69,90 грн, та пачку сигарет «Camel», вартістю 115,68 грн, загальною вартістю ьоварів 317 грн 80 коп, після чого, ОСОБА_7 , утримуючи пакет із вказаним товаром, не розрахувавшись, направився до виходу із зазначеного магазину та, в подальшому, розуміючи те, що його дії помічені працівником та покупцем, які знаходились у магазині, не реагуючи на зауваження продавця ОСОБА_10 про зупинення та повернення майна, продовжуючи утримувати при собі викрадене, вибіг з приміщення магазину, таким чином, відкрито викрав вищевказане майно, належне ФОП ОСОБА_9 .

Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 317 грн 80 коп.

За таких обставин, ОСОБА_7 , підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

29 червня 2024 року в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_11 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

30 червня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

У відповідності до ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Із наданих матеріалів вбачається, що Хмельницьким РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002118 від 29 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Слідчий суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Санкція ч.4 ст.186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тобто, згідно зі ст.12 КК України, вказаний злочин класифікується як тяжкий.

Крім того, стороною обвинувачення доведено та слідчим суддею місцевого суду враховано, що ризики є дійсними і вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Врахувавши дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , наявність підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання із наведенням в ухвалі мотивів такого рішення.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду провадження сторона обвинувачення довела, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується виключно задля запобігання встановленим ризикам, факт існування яких є доведеним стороною обвинувачення у суді першої та апеляційної інстанції.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29 червня 2024 року; протоколом огляду місця події від 29 червня 2024 року; протоколом допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , від 29 червня 2024 року; ОСОБА_17 та ОСОБА_18 від 30 червня 2024 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання, за участю свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_16 від 30 червня 2024 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 30 червня 2024 року; протоколом огляду документів від 30 червня 2024 року; протоколом затримання ОСОБА_7 від 29 червня 2024 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу і слідчий суддя вважає її достатньою для продовження запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, Європейський суд з прав людини зазначав, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Наразі перевірено відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Колегія суддів звертає увагу, що запобіжний захід тримання під вартою застосовується лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, за наявності достатніх підстав уважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від органів досудового розслідування та суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Більш м`які, альтернативні запобіжні заходи з огляду на високу суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження не становитимуть достатнього стримуючого припису для підозрюваного.

Доводи про те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, саме для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд до уваги не приймає з наступних підстав.

Наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується не на припущеннях, а на реальних фактичних даних, наведених у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Стороною обвинувачення такі ризики, відповідно до ст.177 КПК України, доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Підлягають відхиленню посилання захисника на соціальні зв`язки підозрюваного, оскільки вказане не є беззаперечною підставою, відповідно до вимог КПК України, для зміни обраного йому запобіжного заходу, оскільки вони враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, на думку апеляційного суду, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень у провадженні.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27 серпня 2024 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3