УХВАЛА

18 березня 2024 року

м. Київ

справа № 755/3276/18

провадження № 51-4671ск 21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року щодо нього,

установив:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки і на нього покладено відповідні обов`язки.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 червня 2021 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Постановою Верховного Суду від 17 травня 2022 року ухвалу Київського апеляційного суду від 22 червня 2021 року скасовано і призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Вироком Київського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року скасовано в частині призначеного покарання та ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вироку Київського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року щодо ОСОБА_4 у касаційному порядку. Одночасно засуджений просить суд поновити строк на касаційне оскарження цього судового рішення.

Зі змісту клопотання ОСОБА_4 убачається, що він просить поновити строк на касаційне оскарження,вказуючи на причини його пропуску, які, на його переконання є поважними, і проситьрозглянути касаційну скаргу на вирок Київського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року та поновити виконання вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення.

Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Колегією суддів встановлено, що у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження засуджений, як на підставу для поновлення такого строку вказує на обставини того, що він лише у січня 2024 році ознайомився з особистою справою, проте доказів на підтвердження цього не надав.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 у своєму клопотанні не наводить обґрунтованих причин для поновлення строку касаційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення такого строку.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 були присутніми, 08 грудня 2022 року, в судовому засіданні та на оголошенні вироку Київського апеляційного суду, а тому, у разі бажання оскаржити цей вирок у передбачений законом тримісячний строк, засуджений мав достатньо часу для звернення з касаційною скаргою.

Причин, які б перешкоджали ОСОБА_4 оскаржити судове рішення у передбачений законом тримісячний строк та які відповідно до вимог кримінального процесуального закону були б поважними, в касаційній скарзі та клопотанні ним не наведено. За таких обставин клопотання засудженого не містить належного обґрунтування вимоги щодо поновлення строку касаційного оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не знаходить підстав для поновлення ОСОБА_4 строку на касаційне оскарження вироку Київського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року щодо нього.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_4 у своїй вимозі зазначає про необхідність вирішити питання про скасування вироку Київського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року і при цьому посилається на ст. 461 КПК України, суд вважає за необхідно роз`яснити засудженому, що відповідно до частини 1 статті 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Захист особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, за зверненням такої особи або за ухвалою суду забезпечують Регіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Таким чином, для одержання правової допомоги під час складання документів процесуального характеру засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Київського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року щодо нього повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3