Справа № 747/92/24
Провадження № 1-кп/747/17/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2024 смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальне провадження № 0000015 від 05 лютого 2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Липове Талалаївського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не працює, українця, громадянина України, на військовому обліку не перебуває, раніше не судимого, -

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.1 ст 126 КК України, та угоду про примирення між потерпілими та підозрюваним від 19 лютого 2024 року, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2024 року близько 21.00 год ОСОБА_3 , перебуваючи в загальній кімнаті будинку по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту із своєю знайомою ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпечні наслідки своїх дій у вигляді фізичного болю і бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_6 два удари ногою в область лівого стегна та, зваливши потерпілу на ліжко, схопив її правою рукою за шию і стискав декілька секунд, а потім наніс ще один удар кулаком правої руки в область грудей, завдавши потерпілій фізичного болю і не спричинивши тілесних ушкоджень. Крім того, 03 лютого 2024 року близько 21 год 15 хв ОСОБА_3 , перебуваючи в загальній кімнаті будинку по АДРЕСА_1 , розуміючи протиправність своїх дій та маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, під час сварки умисно наніс знайомому ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в обличчя зліва, від якого потерпілий впав на підлогу, а після цього ще раз вдарив кулаком правої руки в обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді садна лобної ділянки зліва, садна в проекції надбрівної дуги зліва, синця верхньої повіки лівого ока, які згідно висновку судово-медичного експерта № 38 від 15.02.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_3 умисно завдав потерпілій побої та насильницькі дії, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто скоїв кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст 126 КК України, та умисно наніс потерпілому легке тілесне ушкодження, тобто скоїв кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст 125 КК України.

В ході досудового розслідування 19 лютого 2024 року між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладена угода про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 КК України та за ч.1 ст 126 КК України, в якій вказано, що вона укладена за ініціативою потерпілих, добровільно, без примусу, погроз та наслідком обіцянок, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінальних правопорушень, з потерпілими примирився, претензії з їх боку відсутні. У цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілими та підозрюваним покарання за вчинення кримінальних правопорушень - за ч. 1 ст. 126 КК України - 100 (сто) годин громадських робіт, за ч.1 ст 125 КК України - 60 (шістдесят) годин громадських робіт, та за згодою сторін угоди на підставі ч.1 ст 70 КК України остаточно призначено покарання шляхом повного складання призначених покарань, а саме - 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт, а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив затвердити угоду між ним та потерпілими, вказав, що наслідки укладення угоди, затвердження та невиконання угоди йому зрозумілі. Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про примирення, вказали, що претензій матеріального характеру не мають, наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди їм зрозумілі. Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення, зазначив, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК та КК України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Підстави для відмови у затвердження даної угоди відсутні.

Заслухавши сторони угоди, думку прокурора, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу. За правилами ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд зазначає, що кримінальні правопорушення, у вчиненні якого вина обвинуваченого ОСОБА_3 визнається доведеною - ч. 1 ст. 125 КК України та ч.1 ст 126 КК України - згідно положень ч.1 ст 477 КПК України відносяться до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення. У підготовчому судовому засіданні перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення судом у обвинуваченого з`ясовано питання, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, та обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим, зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч.1 ст 126 КК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст 473 КПК, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час підготовчого судового засідання з`ясував у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст 473 КПК України. Суд, шляхом опитування обвинуваченого та потерпілих у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч. 6 ст. 474 КПК України, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Отже, угода про примирення, яка укладена 19 лютого 2024 року між потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і підозрюваним ОСОБА_3 , відповідає вимогам КПК України та КК України та є всі підстави для її затвердження та винесення вироку, так як підстав для відмови у затвердженні угоди, які передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.

За змістом ч. 2 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті. Частиною 5 ст. 65 КК України встановлено, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. Аналогічне положення міститься у ч. 1 ст. 475 КПК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до ст 12 КК України є кримінальними проступками, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, офіційно не працює, не є інвалідом, свою вину у скоєному визнав повністю, матеріальні збитки потерпілим не завдані. Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не встановлено. За встановлених в підготовчому судовому засіданні обставинах суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст 125 та ч.1 ст 126 КК України, повністю доведена, суд вважає, що узгоджена сторонами угоди міра покарання за сукупністю кримінальних правопорушень - 160 годин громадських робіт - є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Цивільний позов у справі не заявлявся, речові докази відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 468-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 19 лютого 2024 року між потерпілими ОСОБА_6 і ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000015 від 05 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст 126 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст 125, ч.1 ст. 126 КК України, і призначити йому покарання

- за ч.1 ст 125 КК України - 100 (сто) годин громадських робіт

- за ч.1 ст 126 КК України - 60 (шістдесят) годин громадських робіт

На підставі ч.1 ст 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань остаточно призначити покарання у вигляді 160 (ста шістдесяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілі мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Талалаївський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених частиною 3 статтею 394 КПК України, а саме: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілими виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; не роз`яснення їм наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1