КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/2983/2024 Категорія: п.п. 4, 10 ч. 2 ст. 115 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали у кримінальному провадженні № 0002075, внесеному до ЄРДР 19 лютого 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 153 КК України (в редакції, чинній станом на 18 лютого 2018 року), ч. 3 ст. 135, п.п. 4, 10 (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року) ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року), за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 та апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року,

за участю сторін апеляційного провадження:

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого (доставлений

конвойною службою) ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України (в редакції, чинній станом на 18 лютого 2018 року), та виправданий у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 153 КК України (в редакції, чинній станом на 18 лютого 2018 року), було вчинено ОСОБА_6 .

Цим же вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 135, п.п. 4, 10 (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року) ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року), і призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що перебуває у приватній власності засудженого;

- за ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року) у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі;

- за п.п. 4, 10 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року) у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на старок 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна, що перебуває у приватній власності засудженого.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахується з 16 листопада 2018 року, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 16 листопада 2018 року до дня набрання вироком законної сили за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Також вироком вирішено питання цивільного позову, процесуальних витрат та доля речових доказів у провадженні.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати повністю вирок, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 153 (в редакції, чинній станом на 18 лютого 2018 року), ч. 3 ст. 135, п.п. 4, 10 (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року) ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 153 (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року) КК України та призначити покарання:

- ч. 4 ст. 187 КК України - 12 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 153 КК України (в редакції, чинній станом на 18 лютого 2018 року), - 4 роки позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 135 КК України - 7 років позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 153 КК України - 15 років позбавлення волі;

- п.п. 4, 10 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року - довічне позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш тяжких покарань довічним позбавлення волі, визначити остаточну міру покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати частково, ухвалити новий вирок, яким вирок в частині визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 135, ч. 3 ст. 153 КК України, скасувати та кримінальне провадження в цій частині закрити. В задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 відмовити повністю. В частині призначеного покарання за п.п. 4,10 (в редакції, чинній станом на 30 травня 2018 року) ч. 2 ст. 115 КК України вирок залишити без змін.

У судовому засіданні 15 травня 2024 року з`ясовано, що на теперішній час захисник ОСОБА_8 , яка надавала обвинуваченому правову допомогу на підставі Доручення центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, припинила трудові відносини з вказаним Центром, а тому вона не може здійснювати захист обвинуваченого в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про залучення захисника, оскільки він з урахуванням юридичної необізнаності не в повній мірі може здійснювати захист своїх інтересів в суді апеляційної інстанції, а також вказав на відсутність у нього коштів для залучення захисника самостійно або за допомогою інших осіб.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно.

Згідно з п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Окрім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

З огляду на те, що обвинувачений визнаний винуватим у вчиненні особливо тяжкого злочину та в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про призначення обвинуваченому остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі, участь захисника є обов`язковою.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про призначення обвинуваченому захисника з числа адвокатів Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.

Керуючись ст. ст. 49, 54 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Доручити Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ч. 1 ст. 52 КПК України, а саме для участі у розгляді за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 та апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції та забезпечити його прибуття 31 липня 2024 року о 12.00 год. до Київського апеляційного суду за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4