Справа № 513/344/24
Провадження № 1-кп/513/79/24
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Сарата Одеської області кримінальне провадження № 0000003 від 08 січня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миколаївка-Новоросійська Саратського району Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, військову службу не проходив, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 приблизно на початку вересня 2023 року, точної дати та часу не встановлено, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, а так само про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, діючи с прямим умислом, направленим на незаконне придбання небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, перебуваючи на околиці с. Миколаївка-Новоросійська Білгород-Дністровського району Одеської області, знайшов поміж сухої трави дикоростучі кущі рослини коноплі, у зв`язку з чим у нього виник умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Далі, продовжуючи виконувати свій умисел на незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_4 вказані вище кущі рослини коноплі вирвав та переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де висушив та подрібнив, частину з якого в подальшому вживав шляхом паління через саморобний пристрій для паління, що складається з двох фрагментів полімерної пляшки, до якого прикріплена нитка з голкою та металевого циліндричного предмета, а іншу частину подрібненої речовини рослинного походження зберігав за місцем проживання для власного вживання, без мети збуту.

08 січня 2024 року у період часу з 08 години 20 хвилин по 09 годину 30 хвилин у ході проведення санкціонованого обшуку у гаражному приміщені домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою 50,39 г та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою 0,371 г, психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,152 г.

Після оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акту, судом було встановлено особу обвинуваченого та роз`яснено йому суть обвинувачення, постановлено питання обвинуваченому про те, чи зрозуміле йому обвинувачення, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

На зазначене питання обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду, що обвинувачення йому зрозуміле, свою вину він визнає в повному обсязі, бажає давати суду показання.

У відповідності до положень ч.1 ст.349 КПК України судом було запропоновано стороні обвинувачення та стороні захисту проголосити вступні промови.

При цьому, прокурор зазначив, що враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, добровільності позиції обвинуваченого, відсутності сумнівів у тому, що обвинувачений розуміє суть обвинувачення та не оспорює фактичні обставини справи, він вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого, вирішення питання про речові докази та докази що підтверджують судові витрати.

Обвинувачений ОСОБА_4 з запропонованим прокурором обсягом та порядком дослідження доказів погодився.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення він визнає в повному обсязі, кримінальне правопорушення ним було вчинено саме за тих обставин, які викладені у обвинувальному акті, щиро кається, просить його суворо не карати.

Відповідно до вимог ст. 349 ч.3 КПК України та приймаючи до уваги, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, зміст цих обставин вказаними особами розуміється правильно, сумнівів стосовно добровільності та істинності їх позиції у суду немає, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, а саме: висновку експерта, постанови про визнання речовими доказами, довідки про витрати на проведення судової експертизи, а також матеріалів які характеризують особу обвинуваченого, що узгоджується з ч.3 ст.349 та ст.351 КПК України.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Інші докази по справі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, судом не досліджувалися, оскільки фактичні обставини справи та розмір матеріальних збитків ніким не оспорювався. Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того дане рішення повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R(87)18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Незважаючи на визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджуються такими доказами:

-висновком експерта від 17.02.2024 року №СЕ-19/116-24/1639-НЗПРАП з фото таблицею до нього, згідно якого надана на експертизу речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 56.79 г. яка знаходиться в полімерному сейф-пакеті PSP2248221, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу у висушеному стані становить 50.39 г.

Надана на експертизу грудочко подібна речовина білого кольору масою 0.232 г, яка знаходиться в сейф-пакеті №ВУМ2009569, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, кількісний вміст якої складає 0.148 г.

Нашарування речовини білого кольору, які містяться на внутрішній поверхні пошкодженого полімерного пакету із застібкою, який знаходиться в сейф пакеті №ВУМ2009569, містять психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, кількісний вміст якої складає 0.004 г.

Нашарування речовини темно-коричневого кольору, які знаходились на внутрішній поверхні фрагменту полімерної пляшки ( верхній частині), фрагменті полімерної пляшки (нижній частині), до якого прикріплена нитка з голкою, та металевого циліндричного предмету, містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстрат канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0.371 г.

-довідкою про витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 17.02.2024 в розмірі 8330-08 грн.

-ухвалою слідчого-судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про арешт майна від 10.01.2024 року, згідно якої накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку 08.01.2024 року, проведеного в період часу з 08-20 год. до 09-30 год. на присадибній ділянці, прилеглій території, господарських будівлях та в будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , в якому мешкає ОСОБА_4 , а саме: подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору масою 19 г. яка поміщена до полімерного сейф-пакету PSP2248221, грудочко подібна речовина білого кольору яка поміщена до сейф-пакету №ВУМ2009569, дві частини полімерних пляшок з нальотом смоли коричневого кольору з внутрішніх сторін та металевий муштук, які поміщено до сейф-пакету НПУ № FPS6000889 та опечатано на зберігається в кімнаті речових доказів ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

-постановою від 19.01.2024 року про визнання речовими доказами арештованого на підставі ухвали слідчого судді від 10.01.2024 року майна.

Заперечень або доповнень до зазначених доказів від учасників процесу не надходило, за їх згодою зазначені докази було долучено до матеріалів справи.

Після дослідження доказів, судом було поставлено питання учасникам процесу про те, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме, чи можливо закінчити дослідження доказів та перейти до судових дебатів.

На вказане питання учасники процесу повідомили, що будь-яких доповнень досудового розгляду, заяв або клопотань вони не мають, та вважають за можливе перейти до судових дебатів.

Враховуючи викладене судом без видалення до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і перехід до судових дебатів.

Судом встановлено, що обвинувачення ОСОБА_4 у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні, без мети збуту наркотичних засобів, знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Мотивів для зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом в ході судового розгляду не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, згідно яких, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс /StevenWillcox/ та Скот Харфорд /ScottHurford/ проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених ним санкцій, виходячи із принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, згідно зі ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, враховує наслідки та обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, утриманців не має, за місцем проживання характеризується посередньо, є неодруженим та працездатним.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Наведені обставини у своїй сукупності, свідчать про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності можливо без його ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою, під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого у період іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного.

ОСОБА_4 запобіжні заходи не обиралися, в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому підстави для застосування запобіжних заходів до набрання вироком законної сили відсутні.

Зі змісту ч.4 ст.174 КПК України вбачається, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до ст.76 КК України, такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити, що у відповідності до положень частин 2 та 3 статті 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання.

В силу положень ст.165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк засудженим, обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 20.03.2024 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 8330,08 грн (вісім тисяч триста тридцять грн 08 к.)

Скасувати арешт на майно, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 січня 2024 року.

Речові докази по справі:

1) витяг є ЄРДР № 0001239; клопотання про проведення обшуку від 02 січня 2024 року; ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про проведення обшуку №495/28/24 від 04 січня 2024 року; протокол обшуку від 08 січня 2024 року; додаток до протоколу обшуку паперовий конверт «Національна поліції України» з флеш-накопичувачем; постанову про визнання речовими доказами від 08 січня 2024 року; клопотання про арешт майна від 08 січня 2024 року; ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про накладення арешту №495/86/24 від 10 січня 2024 року зберігати при матеріалах кримінального провадження №000003;

2) спеціальний пакет Національної поліції України PSP 2248221 з вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, вагою 19 г; спеціальний пакет Національної поліції України ВУМ 2009569 з вмістом білої порошкоподібної гранульованої речовини; спеціальний пакет Національної поліції України FPS 6000889, в якому знаходяться дві частини полімерних пляшок з нальотом смоли коричневого кольору з внутрішніх сторін та металевий муштук, які передані до камери зберігання речових доказів ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1