Справа№484/2650/24
Провадження№: 1-кс/484/484/24
Ухвала

іменем України

21.05.2024 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську Миколаївської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача Первомайського відділу поліції Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області щодо не внесення відомостей про злочин до ЄРДР

встановив

ОСОБА_3 звернувся до суду з даною скаргою, яку обґрунтовує наступним.

13.05.2024 року він звернувся із заявою до Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про вчинення кримінального правопорушення.

Однак всупереч ст. 214 КПК України відомості про кримінальне правопорушення, викладені у вказаній заяві, не були внесені слідчим до ЄРДР у передбачений законм строк. Матеріали були внесені до ЄО за номером 4067.

Вказану бездіяльність слідчого скаржник вважає незаконною та з огляду на зазначене просить зобов`язати Первомайське РВП ГУНП в Миколаївській області внести відомості про кримінальне правопорушення, викладені у його заяві від 13.05.2024 року до ЄРДР, визнати його потерпілим та розпочати досудове розслідування.

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у змісті скарги.

Заслухавши скаржника, вивчивши зміст скарги, дослідивши матеріали перевірки звернення ОСОБА_3 ЄО № 13.05.2024 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, зокрема заяви від 13.05.2024 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про те, що 10.05.2024 року о 15 годині за адресою АДРЕСА_1 біля входу до Первомайської окружної прокуратури працівник прокуратури ОСОБА_4 погрожував заявнику відкриттям кримінального провадження щодо перешкоджання роботи працівника прокуратури.

З рапорту помічника чергового Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 13.05.2024 року вбачається, що заява ОСОБА_3 прийнята та зареєстрована ЄО за № 4067 від 13.05.2024 року.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після надходження заяви, повідомлення про правоохоронного органу і незалежно від часу її надходження безпосереднього до нього, зобовязаний надати оцінку їх змісту, сутності та за наявності у викладених відомостях ознак, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Обовязок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальну правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті заяви або повідомлення про кримінальні правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відноситься розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Згідно з ч.5 ст. 214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній обєктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі вивчених слідчим суддею матеріалів скарги встановлено, що скаржником в його заяві, що міститься в матеріалах скарги від 13.05.2024 року вказано обставини, що не можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачено відповідними нормами КК України.

Доводи заявника є його особистою оцінкою, не ґрунтуються на законі, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.40-1КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобовязані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Слідчий суддя вважає, що викладені у заяві твердження зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями дізнавача в ході досудового розслідування, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР.

При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення. Такі припущення не можуть бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування, оскільки вони не підтверджені об`єктивними даними.

В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення є його суспільна небезпечність. Кримінальне правопорушення серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Первомайським ВП ГУНП в Миколаївській області, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.

Згідно вимог ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення дізнавача, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення повідомлення ОСОБА_3 13.05.2024 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 60, 214, 303, 305 - 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача поліції Первомайського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.05.2024 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 22.05.2024 року.

Слідчий суддя: