Справа № 592/4438/24
Провадження № 1-кс/592/1858/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м. Суми в режимі відеоконференції заяву /клопотання/ захисника ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 за ст.ст. 115 ч. 2 п. 13, ч. 3 ст. 296, ст. 122 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України до довічного позбавлення волі адвоката ОСОБА_4 , подану згідно зі ст. 206 КПК України,

з участю сторін:

засудженого - ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_4 ,

прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_5 ,

установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою. Процесуальні дії.

20.03.2024 захисник-адвокат засудженого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , яка була призначена Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області від 12.10.2023 № 018-180002584 на підставі ухвали судді Сумського апеляційного суду від 20.07.2023 у справі № 585/921/20, звернулася в його інтересах до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми з заявою (клопотанням) в порядку ст.206 КПК України.

В обґрунтування заяви зазначає, що 15.02.2005 Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України розглянула в судовому засіданні по справі № 05-5856к04 кримінальну справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_6 на вирок апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 (справа 1-17) та Ухвалою Верховного суду залишила без змін вказаний Вирок суду щодо ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 400-3 КПК України, чинного на той час, для виконання ухвали касаційного суду справа надсилається до суду першої інстанції не пізніше п`яти діб після її розгляду, а у випадках, передбачених частиною другою статті 379 цього Кодексу - після складання і оголошення мотивованої ухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України, чинного на той час, суд разом із своїм розпорядженням про виконання обвинувального вироку надсилає копію вироку тому органу, на який покладено обов`язок виконати вирок.

Зазначена Ухвала Верховного суду була направлена у встановленому законом порядку разом із супровідним листом від 22.02.2005 року за № 5-5856к04 і була вручена ОСОБА_3 у Державной установі «СУМСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР».

Документом від 28.02.2005 року за № 5-5856к04 (отримано ДУ «Сумський слідчий ізолятор від 09.03.2005 року) Верховний суд (суддя ОСОБА_7 ) повідомив начальника Сумського слідчого ізолятора про те, що при друкуванні Ухвали Верховного суду від 15.02.2005 року була допущена технічна помилка і

просив негайно повернути без виконання цю Ухвалу Верховного суду. До вказаного листа було додано додаток на 12 аркушах. Ймовірно це був остаточний виправлений варіант Ухвали Верховного суду, за результатами розгляду касаційної скарги засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_6 на вирок апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року (справа 1-17).

За запевненнями ОСОБА_3 працівники Сумського слідчого ізолятора не ознайомили його з остаточною Ухвалою Верховного суду по справі № 1-17/2004 (в матеріалах його особової справи відсутня розписка про таке ознайомлення), і йому до цього часу не відомо її зміст.

При цьому, виправлення технічної помилки не могло відбуватися шляхом фактичної «підміни» рішення з помилкою на технічно правильне рішення.

З таких умов, виправлення мало б відбутися або винесенням ухвали про виправлення помилки або постановленням нового судового рішення реальною датою прийняття його правильної редакції. Крім того, формулювання в листі «повернути негайно без виконання» однозначно свідчить про наявність такої помилки, яка унеможливлює виконання судового рішення, тобто помилки суттєвої.

В особовій же справі ОСОБА_3 , як і в кримінальній справі, так і знаходиться Ухвала Верховного суду від 15.02.2005 року, а тож відсутній будь-який документ, яким би можна було підтвердити виконання факт виконання уповноваженими особами Державної установи «СУМСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» вказівок Верховного суду від 28.02.2005 року, в тому числі і повернення Ухвали від виконання.

Цілком логічно, що відповідно до правил діловодства, в особовій справі мали б міститься: копія (за умови повернення оригіналу Верховному суду) Ухвали Верховного суду від 15.02.2005 суду з помилкою та супровідний лист до неї, документ від 28.02.2005 про залишення помилкової Ухвали без виконання, оригінал нової, технічно правильної Ухвали, документ, що підтверджує ознайомлення засудженого з виправленим судовим рішенням і докази повідомлення суду про таке ознайомлення та направлення Ухвал з помилкою до Верховного суду.

Таким чином, виникла ситуація, коли Ухвала Верховного суду від 15.02.2005 по справі №05-5856к04 повернута без виконання (не підлягає виконанню) самим судом, відповідно до документу Верховного суду від 28.02.2005, нова, технічно правильна Ухвала Верховного суду відсутня (відсутні будь-які докази того, що наявна Ухвала від 15.02.2005 є саме виправленою, а не попередньою, відізваною судом редакцією), а тому відсутній документ, який підтверджує набрання законної сили вироком апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 (справа 1-17), за яким ОСОБА_3 відбуває покарання.

Просить: - зобов`язати Державну установу «СУМСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР», де під вартою тримається ОСОБА_3 , негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи; - зобов`язати Державну установу «СУМСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» вручити ОСОБА_3 виправлений варіант Ухвали Верховного суду, за результатами розгляду касаційної скарги засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_6 на вирок апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 (направлену судом 28.02.2005); - у випадку не доведення ДУ «СУМСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» факту набрання вироком апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року законної сили, внаслідок пред`явлення нової, технічно правильної Ухвали Верховного суду, постановити ухвалу, якою звільнити з- під варти ОСОБА_3 .

Відповідно до Протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 20.03.2024 справа передана для розгляду слідчому судді ОСОБА_1

20.03.2024 слідчим суддею подана заява про самовідвід на підставі п.п. 3, 4 ст. 75, ч. 1 ст. 80 КПК України.

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_8 від 26.03.2024 відмовлено у задоволенні заяви про самовідвід слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 .

27.03.2024 справа передана слідчому судді ОСОБА_1 для розгляду та відповідно ухвалою від 27.03.2024 відкрито провадження та призначено до розгляду заяву на 27.03.2024 о 12-45 год. у дистанційному провадженні за участі засудженого, з метою забезпечення його участі в розгляді справи та об`єктивною неможливістю здійснити його доставку до приміщення Ковпаківського районного суду м. Суми.

27.03.2024 розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_4 та необхідністю витребування особової справи ОСОБА_3 на 29.03.2024 о 11-15 год.

29.03.2024 розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_4 на 08.04.2024 о 11-30 год.

08.04.2024 під час розгляду справи засудженим ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_1 , в зв`язку з чим оголошено перерву у розгляді з метою вирішення заяви про відвід.

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_9 від 09.04.2024 відмовлено у задоволенні заяви про відвід слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 .

15.04.2024 справа передана слідчому судді ОСОБА_1 для продовження розгляду та призначена на 15.04.2024 о 14-00 год.

Під час розгляду заяви слідчим суддею відмовлено в задоволенні клопотань засудженого ОСОБА_3 від 08.04.2024:

- щодо витребування з Конотопського міськрайонного суду Сумської області у головуючого у справі № 583/470/16-к ОСОБА_10 матеріали кримінальної справи № 1-17/2004 у повному обсязі в 3-х томах з метою дослідження наявності або відсутності судових рішень та службових документів, їх зміст та інше за необґрунтованістю;

- виклику та допиту в суді начальника ДУ «Сумський слідчий ізолятор» та начальника відділу з питань виконання судових рішень ДУ «Сумський слідчий ізолятор» щодо обставин, дій та бездіяльності

ОСОБА_3 подані слідчому судді «Доповнення, уточнення та детальне обґрунтування» від 08.04.2024 в яких він просить: - зобов`язати начальника ДУ «Сумський слідчий ізолятор №25» на протязі 24 годин вручити під розписку копію ухвали Верховного Суду України, виготовлену 24, 25 лютого 2005 року, та отриману начальником Сізо-25 м. Суми 09.03.2005. Надати також примірник або копію такої ухвали ВСУ слідчому судді. Також, обов`язково начальник має надати докази того, що надана ним ухвала, є остаточною, виготовленою у ВСУ 24, 25 лютого 2005 року і отримана в Сізо-25 09.03.2005; - зобов`язати начальника Сізо-25 м. Суми, у разі ненадання ним ухвали ВСУ, отриманої 09.03.2005 звільнити його з-під варти протягом 24 годин; - зобов`язати начальника ДУ «Сумський слідчий ізолятор № 25», негайно виконати вимогу із службового документа ВСУ від 28.02.2005, та обов`язки, встановлені у ч. 2 ст. 400-3 КПК України, чинного, станом на 2005 рік.

Позиція сторін.

У судовому засіданні захисник зазначила, що її позиція у справі не може відрізнятися від позиції підзахисного, доводи заяви підтримала та просила задовольнити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що він не вважає себе засудженим, підтримав наведені мотиви у заяві захисника та викладені в його особистих письмових поясненнях та доповненнях. Просив зобов`язати ДУ «Сумський слідчий ізолятор» вручити йому виправлений варіант Ухвали Верховного Суду України, за результатами розгляду касаційної скарги на вирок апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 (направлену судом 28.02.2005); - у випадку не надання ДУ «Сумський слідчий ізолятор» нової, технічно правильної Ухвали Верховного Суду України, постановити ухвалу, якою звільнити його з- під варти.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, зазначивши, що судовим розглядом доведено, що ОСОБА_3 відбуває покарання, призначене вироком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 у вигляді довічного позбавлення волі, в зв`язку з чим немає підстав для винесення судового рішення про його звільнення в порядку ст. 206 КПК України. Інші питання заявлені до розгляду повинні вирішуватись в порядку виконання вироку, який набрав законної сили, а не слідчим суддею.

Представник ДУ «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_11 у судовому засіданні 08.04.2024 зазначила, що засуджений ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум ОСОБА_12 від 16.02.2024 залишений у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для розгляду його скарги, матеріали особової справи надані до Ковпаківського районного суду м. Суми за ухвалою у справі № 592/4438/24.

Встановлені слідчим суддею обставини. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, положення закону, яким він керувався.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали заяви, особової справи засудженого, інші матеріали слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно повідомлення № 14/03-1999 від 27.03.2024 начальника відділу контролю за виконанням судових рішень Сумського СІЗО ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 утримується у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на підставі вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004, який набрав законної сили. У подальшому тимчасово залишений судами першої та апеляційної інстанції на підставі ст. 90 КВК України, п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК для розгляду його скарг та клопотань.

З особової справи вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 за ст.ст. 115 ч. 2 п. 13, ч. 3 ст. 296, ст. 122 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі. Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишено попередньою тримання під вартою.

Ухвалою Верховного суду України від 15.02.2005 зазначений вирок суду залишений без змін.

Особова справа містить витяг з вищезазначеного вироку суду та копії відповідної ухвали Верховного Суду України від 15.02.2005, які завірені підписами суддів та печатками відповідних судів.

Відповідно до резолютивної частини ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15.02.2005 касаційні скарги засудженого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року щодо ОСОБА_3 без змін.

В матеріалах особової справи є супровідний лист від 22.02.2005 № 5-5856к04 за підписом заступника голови судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України на адресу начальника Сумського слідчого ізолятора № 25, яким направлено 3 копії ухвали судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України від 15.02.2005 по справі ОСОБА_3 . Зазначено, що ОСОБА_14 засуджений до довічного позбавлення волі. Засуджений ОСОБА_3 подальшим утриманням під вартою перераховується за слідчим ізолятором. Даний лист отримано 02.03.2005 вх. 2461.

Також в матеріалах особової справи є лист Верховного суду України від 28.02.2005 за №5-5856к04 адресований начальнику Сумського слідчого ізолятору (№25) за підписом судді Верховного Суду України ОСОБА_7 , який отримано адресатом 09.03.2005 вх. № 2752. У листі повідомлено Сумський слідчий ізолятор про те, що при постановленні ухвали від 15.02.2005, яка направлялась супровідним листом від 22.02.2005 за № 5-5856к04, була допущена технічна помилка, а тому просить повернути ухвалу. До цього листа був додаток на 12 аркушах.

Згідно копії розпорядження про виконання вироку, що набрав законної чинності, вирок Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 відносно ОСОБА_3 набрав чинності 15.02.2005, знаходиться в стадії виконання.

Згідно Витягу з рішення комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі в Сумській області, протокол від 21.10.2004 № 19 засудженому ОСОБА_3 , 1965 року народження визначено максимальний рівень безпеки в ПКТ, з даним рішенням ОСОБА_3 ознайомлений.

Відповідно до листа начальника управління забезпечення діяльності Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України ОСОБА_15 від 14.03.2005 № 5-5856к04 начальнику Київського слідчого ізолятора для оголошення засудженому ОСОБА_3 , яка отримана слідчим ізолятором 22.03.2005 вх. № 8699 на заяву ОСОБА_3 , яка надійшла з Генеральної прокуратури України, повідомляють, що кримінальну справу щодо нього розглянуто у Верховному Суді України 15.02.2005 року. Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15.02.2005 року відмовлено у задоволенні його касаційної скарги та скарги захисника ОСОБА_6 на вирок апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.02.2024 у справі 591/202/22 засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для розгляду його скарги щодо невчинення процесуальних дій слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Полтава.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.02.2024 у справі № 592/2092/24 відмовлено у задоволенні скарги захисника засудженого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_16 в порядку ст. 206 КПК України з аналогічними мотивами та вимогами сторони захисту, ухвала набрала законної сили (ухвалою судді-доповідача колегії суддів Сумського апеляційного суду від 27.02.2024 відмовлено ОСОБА_3 у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді від 20.02.2024; ухвалою Верховного Суду від 18.03.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною засудженого ОСОБА_3 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 27.02.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження).

Згідно з ч. 1 і ч. 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1 і 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст.ст. 42, 43 КПК України визначено коло процесуальних прав засудженого, зокрема на отримання копій судових рішень, ознайомлення з матеріалами провадження, виготовлення копій тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

При цьому положення ст. 206 КПК України не передбачають розгляду питань законності затримання особи, а передбачають розгляд питання незаконності утримання без наявності відповідного судового рішення.

Статтею 29 Конституції України кожній людині гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Відповідно до пп. «с» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом.

Викладене свідчить, що ОСОБА_3 відбуває покарання на підставі відповідного судового рішення (вироку суду), яке набрало законної сили та не скасовано жодним судовим рішенням, тому доводи ОСОБА_3 щодо незаконності утримання його під вартою не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, отже у відповідності до положень ст. 206 КПК України, відсутні правові підстави для задоволення заяви та відсутні підстави для звільнення останнього з-під варти.

Щодо інших вимог заяви.

З матеріалів заяви та наданих пояснень вбачається, що фактично засуджений ОСОБА_3 та його захисник оскаржують рішення, дії, бездіяльність адміністрації ДУ «Сумський слідчий ізолятор», щодо, зокрема, ведення особової справи засудженого, визнання особової справи дефектною, що не є компетенцією слідчого судді, а тому подана заява в цій частині не підлягає вирішенню в порядку ст.206 КПК України.

Згідно рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 у справі 480/1589/22, яке набрало законної сили 26.07.2022, позовні вимоги ОСОБА_3 до Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" про зобов`язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" щодо незабезпечення розгляду двох питань заяви ОСОБА_3 від 08.11.2021. Зобов`язано Державну установу "Сумський слідчий ізолятор" повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 08.11.2021 в частині двох запитань, а саме: « - повідомити ОСОБА_3 шляхом ознайомлення під розписку з розпорядженням судді ВСУ ОСОБА_7 за вх. № 2752 (а.с. 22 т.1) від 09.03.2005 та додатками на 12 арк. до цього розпорядження; - надати роз`яснення ОСОБА_3 , яким чином у нього в документах з`явилася ухвала ВСУ від 15.02.2005 за вх. № 3795, яка начебто отримана відповідачем 04.04.2005 вх. № 3795. Від кого саме надійшла (начебто) 04.04.2005 року за вх.№3795.». У задоволенні інших вимог - відмовлено. Судом встановлено, що за вироком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004, залишеним без зміни ухвалою Верховного Суду України від 15.02.2005, ОСОБА_3 засуджений за п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст.70 Кримінального кодексу України до довічного позбавлення волі.

Згідно з п.13-1 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України має право вирішувати питання про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи попереднього ув`язнення здійснюється в порядку, встановленому для пункту 13-1 частини першої цієї статті.

Зокрема, ч.9 ст.539 КПК України встановлено, що розгляд справ щодо питань, визначених у п.13-1 ч.1 ст.537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із ч. 2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

За таких обставин, є необхідним відмовити в задоволенні заяви в порядку ст. 206 КПК України у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 206, 309, 369 - 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Заяву /клопотання/ захисника ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 за ст.ст. 115 ч. 2 п. 13, ч. 3 ст. 296, ст. 122 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України до довічного позбавлення волі адвоката ОСОБА_4 , подану згідно зі ст. 206 КПК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1