Справа № 305/904/24
Номер провадження 1-кп/305/271/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2024 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 28.11.2022 до ЄРДР за №00264 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з одруженого, електромонтера ОПССТС Мукачівського МРВ УДСО при МВС України, не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Рахівського районного суду Закарпатської області із Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Львові, 04.04.2024 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 28.11.2022 до ЄРДР за №00264 про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1, ч.4 ст. 358 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_4 про звільнення від покарання та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив звільнити його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності, та закрити провадження у справі.

Вислухавши учасників справи, ознайомившись зі змістом обвинувального акту і долученими до нього документами, суд приходить до таких висновків.

Вирішуючи питання про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, норми ст. 314 КПК України покладають на суд обов`язок у підготовчому судовому засіданні перевірити обвинувальний акт на відповідність його вимогам КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт та перелік документів, що долучаються до обвинувального акту, та які є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Як роз`яснено в п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно зі ст. 377 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камінські проти Австрії» №9783/82 п. 79).

Крім того, Суд нагадує, що положення пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 р. у справі ОСОБА_5 та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Такий недолік обвинувального акту, як неконкретність обвинувачення виключає можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду. Обвинувальний акт із вказаним недоліком повинен бути повернутий прокурору.

Особливістю предмета злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто шахрайства, є те, що ним може бути як чуже майно, так і право на таке майно, яке може бути закріплене у різних документах, наприклад, цінних паперах, довіреностях на право розпорядження майном, боргових зобов`язаннях, заповітах тощо.

Тобто, шахрайством називається заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Тим часом, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 правова кваліфікація кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України викладена не коректно, зокрема шахрайство - заволодіння чужим шляхом обману, тобто не зазначено чим саме заволодів обвинувачений.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Вищевикладені обставини вказують на невідповідність обвинувального акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як такому, що складений із суттєвими недоліками, які порушують право особи на захист та перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Вирішення клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження є передчасним.

З урахуванням наведеного, обвинувальний акт підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 291, 293, 314-315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 28.11.2022 до ЄРДР за №00264 про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України, прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури, як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1