Справа № 298/2212/23
Номер провадження 1-кп/298/156/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000294 від 02 листопада 2023 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Березний, Великоберезнянського району, Закарпатської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 . непрацюючого, дітей на утриманні не має, раніше не судимого,

-за ч.2 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, згідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Під час досудового розслідування з`ясовано, що у настановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 12 год. 00 хв.01.11.2023, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

ОСОБА_5 , розробив злочинну схему, відповідно до якої, він підводить до встановленого місця, безпосередньо перетинання державного кордону України з Словацькою Республікою, в гірсько-лісистій місцевості, осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон. Так, ОСОБА_5 керує діями вказаних осіб надаючи їм поради та вказівки з приводу їх потрапляння з міста Ужгород до с. Забрідь, Ужгородського району, Закарпатської області (надалі - с. Забрідь), уникаючи поля зору працівників правоохоронних органів, які здійснюють заходи щодо протидії незаконного переправлення чоловіків через державний кордон України в межах прикордонних населених пунктів Закарпатської області. В подальшому, після прибуття осіб, які мають намір нелегально перетнути кордон, очікує їх в с. Забрідь та в ході телефонних розмов надає чіткі вказівки останнім про маршрут руху від залізничної станції до місця де ОСОБА_5 їх очікує, в межах населеного пункту. Надалі, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зустрічає вказаних осіб та особисто проводить їх до місця перетинання державного кордону України з Словацькою Республікою, в гірсько-лісистій місцевості, на околиці с. Забрідь.

Так, на виконання вказаної схеми, ОСОБА_5 , діючи умисно, 01.11.2023 о 10 год. 48 хв. здійснив телефонний дзвінок свідку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході розмови з останнім з`ясував, що останній спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибув до м. Ужгород, Закарпатської області та знаходяться поблизу станції м. Ужгород, залізничного вокзалу та надав вказівку придбати квитки на електропотяг сполученням Ужгород - Сянки, який відправляться в напрямку залізничної станції смт. В.Березний.

В подальшому, в ході телефонних розмов ОСОБА_5 наказав свідкам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зійти на наступній станції після смт. В.Березний, тобто в с. Забрідь.

В подальшому, 01.11.2023 близько 22:00 год., після сходження на перон залізничної станції с. Забрідь, в ході телефонної розмови ОСОБА_5 надав вказівки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про напрямок руху в межах зазначеного населеного пункту.

Надалі переконавшись, що за свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не здійснюється спостереження працівниками правоохоронних органів, які здійснюють заходи щодо протидії незаконного переправлення чоловіків через державний кордон України, зустрівся із свідками та наказав рухатись за ним, після чого став пересуватись провулками с. Забрідь до околиці села в напрямку гірсько-лісистої місцевості в сторону державного кордону України.

Однак, приблизно через 20 хвилин руху через с. Забрідь до державного кордону України, ОСОБА_5 та свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 були виявлені та зупинені військовослужбовцями ДПС України.

Таким чином ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.332 КК України тобто у організації, незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами та вказівками, вчиненому відносно кількох осіб.

В ході судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений та прокурор повідомили суд про досягнуту між ними угоду про визнання винуватості від 13 березня 2024 року, яка укладена міжначальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до умов вказаної угоди, прокурор та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального правопорушення обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.332 КК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_5 , у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вчинив кримінальне правопорушення.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений, за участю захисника узгодили вид та розмір покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.332 КК України, строком на п`ять років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади строком на 1 рік, крім того, сторонами узгоджено застосування до ОСОБА_5 звільнення від покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні повідомив, що вважає, що при укладенні вказаної угоди про визнання винуватості дотримані всі вимоги та правила КК України та КПК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді вид та розмір покарання.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз чи обіцянок. Також, обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджені в угоді вид та розмір покарання.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_5 ,перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що угоду слід затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обмеження, які виключають можливість укладення угоди про визнання винуватості, відсутні.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Укладення угоди ініційовано одночасно з боку прокурора та обвинуваченого, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.2 ст. 332 КК України.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст.472 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищує міри покарання, визначені санкцієюч.2 ст.332 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 ,є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, який згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які б могли обтяжувати покарання ОСОБА_5 ,згідно ст.67 КК України, відсутні.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 ,і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Питання заходів забезпечення кримінального провадження суд вирішує у порядку ст.174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 314 ч.3 п.1, 469, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 13 березня 2024 року про визнання винуватості яка укладена між начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеної в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000294 від 02 листопада 2023 року, щодо обвинувачення ОСОБА_5 , за ч.2 ст.332 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України і призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади стоком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 , звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 ,обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2023 року на вилучені в ході огляду місця події від 01 листопада 2023 року майно, а саме: мобільний телефон «Sigma» іmеі: НОМЕР_1 , який упаковано до спецпакету «Національна поліція України PSP11174707» скасувати.

Речовий доказ:

- мобільний телефон «Sigma» іmеі: НОМЕР_1 , який упаковано до спецпакету «Національна поліція України PSP11174707» повернути власнику.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного шляхом подачі апеляційної скарги через Великоберезнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий ОСОБА_1