Справа № 333/4541/24
Провадження № 1-кс/333/1509/24
УХВАЛА

Іменем України

22 травня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР розташованого в м. Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

16.05.2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб слідчого підрозділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі та зобов`язання внести відомості із заяви про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги зазначив, що 07 травня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР у м. Мелітополі з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Заява мотивована тим, що 16 лютого 2024 року, о 11:30 год., скаржнику стало відомо від заступника командира військової частини НОМЕР_1 , про те що поки не ідентифікований слідчий ДБР звернувся до нього 15 лютого 2024 року, та почав скаржитись, що начебто ОСОБА_3 звертався до слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі та вказував як їм треба працювати. Також він повідомив те, що "давно знає цього слідчого ДБР". Тобто, на думку скаржника мала місце не якась офіційна процесуальна взаємодія між органом досудового розслідування та керівництвом військової частини, а така собі "дружня бесіда по душам" між давніми знайомими, де обговорюють скаржника щодо тих чи інших звернень, які були надіслані нещодавно, де останній зазначав про злочинні дії з боку керівництва цієї військової частини. Скаржник не міг впливати на слідчих ДБР, в рамках їхньої службової діяльності, оскільки у нього не було жодного безпосереднього контакту з будь-яким слідчим ДБР протягом останніх років. Дізнавшись про те, що ОСОБА_3 може бути причетним до вчинення злочину за ст. 343 Кримінального кодексу України, вважав за необхідне сповістити про це орган досудового розслідування, задля негайної реєстрації кримінального провадження та вжиття заходів реагування, з метою встановлення усіх фактів того, що відбувалось після надсилання скаржником звернень до ДБР, хто конкретно на кого впливав в незаконний спосіб.

На теперішній час відомості до ЄРДР не внесені, у зв`язку з чим просив зобов`язати слідчих ТУ ДБР внести відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за фактами викладеними в заяві.

У судове засідання скаржник, повідомлений своєчасно та належним чином, не прибув, надав заяву в якій просив розгляд скарги проводити за його відсутності.

Представник ТУ ДБР, розташованому у м. Мелітополі, будучі своєчасно та належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, просив відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши скаргу та матеріали, якими обґрунтовано її доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається. При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України. Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

У поданій заяві скаржник просить внести відомості та розпочати досудове розслідування за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 343 КК України

Слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, із змісту заяви не вбачається достатніх об`єктивних даних, які б вказували на втручання командування військової частини НОМЕР_1 в діяльність працівника правоохоронного органу. Натомість в заяві викладені лише суб`єктивні міркування та припущення з приводу можливих неправомірних дій.

Оцінивши зміст повідомлення скаржника про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для внесення на підставі цієї заяви відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення та початку досудового розслідування, зокрема, з огляду на відсутність у ній викладу вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність ознак протиправної бездіяльності слідчого, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР розташованого в м. Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 22 травня 2024 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1