Справа № 752/8057/24
Провадження по справі № 1-кс/752/3215/24
У Х В А Л А

іменем України

"22" квітня 2024 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, у володінні якої, перебуває тимчасово вилучене майно - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва уточнене клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна, подане у межах кримінального провадження № 0000437, дані про яке 12.04.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

встановив:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна, подане у кримінальному провадженні № 0000437, дані про яке 12.04.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання уточнила та просила накласти арешт на тимчасове вилучене майно.

Особа, у володінні якої, перебуває тимчасово вилучене майно ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що засіб марки Audi A6, чорного кольору н.з. НОМЕР_1 , перебував у його користуванні останніх 15 років. Він мав технічний паспорт. Строк дії довіреності сплив. Він був обізнаний про те, що на автомобілі варена панель, тому номер шасі відсутній. Між тим, дозвіл на маркування автомобіля надавався ДАІ. Його автомобіль неодноразово перевіряли, але ніколи не вилучали та не порушували кримінальне провадження. Заперечував проти того, що у нього вилучили автомобіль.

Розглянувши клопотання, вислухавши прокурора та володільця майна, дослідивши додані до клопотання додатки у виді копії матеріалів дізнання, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Згідно ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема, коли є достатні підстави вважати, що воно було використано як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурор про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п. 1 ч.2 ст. 132 КПК України. Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що у відділі дізнання Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000437 від 12.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.04.2024 о 13 год. 20 хв. за адресою: м. Київ, пр-т Науки 102, зупинено транспортний засіб марки Audi A6, чорного кольору н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки номерів агрегатів і комплектності транспортного засобу, працівниками Управління патрульної поліції м. Києва було встановлено, що зазначений транспортний засіб має ознаки знищення номера кузова автомобіля.

Під час огляду місця події в порядку ч.1 ст. 237 КПК України, 11.04.2024, в період часу з 15:30 по 16:30 год, за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марка Audi, модель A6, номер шасі НОМЕР_3 , ключ, транспортний засіб марки «Audi» модель A6, н.з НОМЕР_1 , який було вилучено до штраф майданчику, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановами дізнавача відділу дізнання Голосіївського УП ГУНП ум. Києві ОСОБА_5 вищезазначені речі визнано речовими доказами т призначено експертизу транспортного засобу Audi

Прокурор посилається на те, що необхідність у арешті зазначеного у клопотанні майна також обумовлена необхідністю збереження речових доказів під час проведення експертизи.

Відповідно до п.7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучені речі та документи можуть відповідати критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Так, описана у витягу з ЄРДР фабула кримінального правопорушення у сукупності з відомостями, які містяться матеріалах, які додані до клопотання (рапортах, протоколі огляду місця події, акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколах допиту свідків, постанові про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні, постанові про призначення експертизи транспортного засобу), дає достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно може бути об`єктом кримінально протиправних дій або набуто кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

На підставі вищевикладене, а також враховуючи що, прокурор у відповідності до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт вилученого майна, також з метою збереження речового доказу, та забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий судді -

постановив:

Клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , утоснене заявою від 22.04.2024, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000437 від 12.04.2024, а саме на:

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марка Audi, модель A6, номер шасі НОМЕР_3 , яке було поміщено до спецпакету № WAR1221157 та ключ запалювання, який було поміщено до спецпакету № WAR1221196;

транспортний засіб марки «Audi» модель A6, д.н.з НОМЕР_1 , заборонивши розпоряджатися та користуватися ним, та залишити його на території тимчасово затриманих транспортних засобів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 .

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1