Справа № 743/282/24
Провадження №1-кп/743/13/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року смт Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні в селищі міського типу Ріпки обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000010 по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігів, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, на військовому обліку не перебуває, відомості про сімейний стан, осіб, що перебувають на утриманні відсутні, відомості про наявність статусу особи з інвалідністю відсутні, народним депутатом або депутатом органів місцевого самоврядування не є, останній раз засудженого вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2023 року за частиною 2 статті 125, частиною 4 статті 70 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу в розмірі 1870 гривень, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу України, сторони кримінального провадження: прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

10.02.2024 р. приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання щодо завдання фізичного болю ОСОБА_4 , умисно схопив обома руками за шию ОСОБА_4 та почав здавлювати, після чого умисно наніс чотири удари кулаком руки в область голови та тулуба, чим завдав фізичного болю останній, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

Вказані обставини не оспорюються учасниками судового провадження, про що зазначено у письмовій заяві обвинуваченого від 22.02.2024 р., складеній у присутності захисника, та письмовій заяві потерпілої від 22.02.2024 р.

Зі змісту цих заяв також вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, та йому і потерпілій роз`яснено зміст обмежень права апеляційного оскарження.

Відповідальність за кримінальний проступок, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 126 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На виконання положень вказаної норми та ч. 2 ст. 382 КПК України суд не досліджує докази щодо обставин, які не заперечуються учасниками судового провадження .

Судом досліджено наступні матеріали кримінального провадження:

- розписку про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним та захисником,

- розписки про отримання копій матеріалів кримінального провадження підозрюваним, його захисником, потерпілою,

- заяву щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні,

- заяву потерпілої про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні,

- витяги з ЄРДР у кримінальному провадженні, внесеному 12.02.2024 р.,

- заяву потерпілої від 12.02.2024 р.,

- постанову про визначення групи дізнавачів від 12.02.2024 р.,

- постанову про призначення групи прокурорів від 12.02.2024 р.,

- копію паспортів обвинуваченого та потерпілої,

- вимогу УІАП ГУНП України в Чернігівській області від 14.02.2024 р. № 903/124/48.2/2024 та довідку № 42-13022024/74018,

- довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.02.2024 р. № 4в/2/661, згідно якої обвинувачений на військовому обліку не перебуває,

- довідку-характеристику Ріпкинської селищної ради Чернігівської області від 15.02.2024 р. № 322, згідно якої компрометуючі дані відсутні,

- довідки КНП «Ріпкинська ЦРЛ» від 15.02.2024 р., з яких вбачається, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку в лікаря-нарколога,

- заяву обвинуваченого від 22.02.2024 р. про відмову від проходження наркологічної експертизи,

- довідку ВП № 2 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області від 14.02.2024 р., з якої вбачається, що обвинувачений до адміністративної відповідальності притягувався шість разів,

- постанову про перекваліфікацію кримінального проступку по кримінальному провадженню від 22.02.2024 р.,

- повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 22.02.2024 р.,

- пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного,

- протокол роз`яснення права на захист,

- протоколи роз`яснення ч. 2 ст. 302 КПК України,

- постанову про доручення призначити адвоката від 22.02.2024 р.,

- копію доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 22.02.2024 р. № 005-250000353,

- постанову про залучення захисника від 22.02.2024 р.,

- повідомлення про подання прокуророві зібраних матеріалів дізнання та повідомлення про підозру від 22.02.2024 р.

- інформацію Чернігівського районного сектора № 2 філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про те, що станом на 22.02.2024 р. засуджений квитанції про сплату штрафу, призначеного вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2023 року, до органу пробації не надав.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що обвинувачений своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття.

Суд також враховує наявну в матеріалах справи інформацію що характеризує особу обвинуваченого. Зокрема, обвинувачений не працевлаштований, протягом року шість разів піддавався адміністративним стягненням.

При призначенні покарання суд враховує спосіб вчинення правопорушення (чотири удари кулаком) та стать особи потерпілої (жіноча), щодо якої обвинувачений мав фізичні переваги.

Відтак, на думку суду, обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України, застосувавши покарання у виді громадських робіт.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За положеннями ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства, у разі засудження особи за нове кримінальне правопорушення, учинене до повного відбуття покарання за попереднім вироком, яке згідно ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, спочатку повинен застосувати вимоги ст. 71 КК України і визначити остаточне покарання за сукупністю вироків. У такому випадку суд визначає остаточне покарання, яке складається із сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, і на підставі ч. 3 ст. 72 КК України приймає рішення про їх самостійне виконання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що невідбута частина покарання за попереднім вироком підлягає повному приєднанню до покарання, призначеного за цим вироком.

Речові докази відсутні. Витрати процесуального характеру відсутні. Запобіжний захід не обирався та обранню не підлягає.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 107, 302, 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_2 покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

На підставі статті 71 Кримінального кодексу України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2023 року та призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді громадських робіт строком у 200 (двісті) годин та у виді штрафу в розмірі 110 (ста десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1870 (одну тисячу вісімсот сімдесят) гривень.

На підставі частини 3 статті 72 Кримінального кодексу України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Початком строку відбування покарання у виді громадських робіт вважати початок фактичного виконання громадських робіт.

Початок строку відбування покарання у виді штрафу обчислювати після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з особливостями, передбаченими статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня отримання особою копії вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1