Номер провадження: 11-кп/813/391/24
Справа № 484/2599/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: Зайкова

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.04.2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Єланицького району Миколаївської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, неофіційно працюючого, без постійного місця проживання, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.05.2017 р. Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 29.10.2015, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці, звільнений по відбуттю строку 05.01.2018 року з Бердянської ВК №77,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369,

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.04.2023 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, і йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Вирішено питання цивільного позову, речових доказів, заходів забезпечення та судових витрат.

Відповідно до мотивувальної частини оскаржуваного вироку, судом 1-ої інстанції зазначено що, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та скоїв нові умисні корисливі злочини за наступних обставин.

Так, на початку квітня 2022 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на повторне вчинення злочину, а саме на заволодіння чужим майном шляхом обману. Того ж дня, перебуваючи на вул. Корабельній м. Первомайська Миколаївської області, ОСОБА_6 , використовуючи мобільний телефон з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" з номером виклику НОМЕР_1 , який підключений до мережі "Інтернет", увійшовши через свій обліковий запис, зареєстрований на сайті "Olx.ua" під логіном НОМЕР_1 , розмістив на вказаній інтернет-сторінці оголошення про здачу в оренду двокімнатної квартири в м. Ужгороді, яку в дійсності не здавав, маючи при цьому намір у подальшому незаконно заволодіти коштами потенційних клієнтів шляхом обману.

З метою отримання коштів від клієнтів ОСОБА_6 використовував банківську картку АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 зареєстровану на ім`я ОСОБА_9 , а для спілкування з потенційними покупцями використовував мобільний телефон та сім-карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" за номером НОМЕР_1 та за номером НОМЕР_3 .

05.04.2022 ОСОБА_6 , використовуючи свій мобільний телефон з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" з номером виклику НОМЕР_4 в телефонній розмові домовився з ОСОБА_10 про здачу йому в оренду квартири, яка розташована в м. Львів за ціною 9 000 грн в місяць. При цьому ОСОБА_6 заздалегідь розуміючи, що свої зобов`язання за усною домовленістю перед ОСОБА_10 він виконувати не буде, так як даної квартири у нього у власності чи користуванні немає.

05.04.2022 о 13.48 год. ОСОБА_10 перерахував грошові кошти в сумі 2 993,16 грн. на картковий рахунок АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 . Таким чином ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 , чим завдав йому матеріальну шкоду на суму 2 993,16 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 11.04.2022 ОСОБА_6 , використовуючи свій мобільний телефон з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" з номером виклику НОМЕР_5 в телефонній розмові домовився з ОСОБА_11 про здачу їй в оренду квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 за ціною 20 000 грн в місяць. При цьому ОСОБА_6 заздалегідь розумів, що свої зобов`язання за усною домовленістю перед ОСОБА_11 він виконувати не буде, так як даної квартири у нього у власності чи користуванні немає.

11.04.2022 в денний час ОСОБА_11 перерахувала грошові кошти в сумі 4800 грн. на картковий рахунок АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 . Таким чином ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 чим завдав їй матеріальну шкоду на суму 4 800 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 12.04.2022 ОСОБА_6 , використовуючи свій мобільний телефон з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" з номером виклику НОМЕР_3 в переписці через месенджер "Telegram" домовився з ОСОБА_12 про здачу їй в оренду квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 за ціною 15 000 грн в місяць. При цьому ОСОБА_6 заздалегідь розумів, що свої зобов`язання за усною домовленістю перед ОСОБА_12 він виконувати не буде, так як даної квартири у нього у власності чи користуванні немає.

12.04.2022 о 08.29 год. ОСОБА_12 перерахувала грошові кошти в сумі 6025 грн. на картковий рахунок АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 . Таким чином ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 чим завдав їй матеріальну шкоду на суму 6025 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 12.04.2022 ОСОБА_6 , використовуючи свій мобільний телефон з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" з номером виклику НОМЕР_3 в переписці через месенджер "Telegram" домовився з ОСОБА_13 про здачу йому в оренду квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 за ціною 15 000 грн в місяць. При цьому ОСОБА_6 заздалегідь розумів, що свої зобов`язання за усною домовленістю перед ОСОБА_13 він виконувати не буде, так як даної квартири у нього у власності чи користуванні немає.

12.04.2022 о 09.09 год. ОСОБА_13 перерахував грошові кошти в сумі 3000 грн. на картковий рахунок АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 . Таким чином ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_13 чим завдав йому матеріальну шкоду на суму 3000 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 14.04.2022 ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність та маючи намір на повторне вчинення злочину, використовуючи свій мобільний телефон з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" з номером виклику НОМЕР_3 в переписці через месенджер "Telegram" знову зв`язався з ОСОБА_12 та користуючись довірливими відносинами, що між ними склались в ході спілкування, повідомив, що необхідно перерахувати 4193грн. на ремонт квартири, котру вона планувала винайняти за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому ОСОБА_6 заздалегідь розумів, що свої зобов`язання за усною домовленістю перед ОСОБА_12 він виконувати не буде, так як даної квартири у нього у власності чи користуванні немає.

Сподіваючись на доброчесність ОСОБА_6 , того ж дня о 11.22 год. ОСОБА_12 перерахувала грошові кошти в сумі 4193 грн. на картковий рахунок АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 . Таким чином ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 чим завдав їй матеріальну шкоду на суму 4193 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 25.04.2022 ОСОБА_6 , використовуючи свій мобільний телефон з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" з номером виклику НОМЕР_6 в телефонній розмові домовився з ОСОБА_14 про здачу їй в оренду квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , за ціною 10 000 грн в місяць. При цьому ОСОБА_6 заздалегідь розумів, що свої зобов`язання за усною домовленістю перед ОСОБА_14 він виконувати не буде, так як даної квартири у нього у власності чи користуванні немає.

25.04.2022 о 19.58 год. ОСОБА_14 перерахувала грошові кошти в сумі 1000 грн. на картковий рахунок АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 . Таким чином ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_14 чим завдав їй матеріальну шкоду на суму 1 000 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

07.05.2022 ОСОБА_6 , використовуючи свій мобільний телефон з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" з номером виклику НОМЕР_7 в телефонній розмові домовився з ОСОБА_15 про здачу йому в оренду квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , за ціною 12 000 грн в місяць. При цьому ОСОБА_6 заздалегідь розумів, що свої зобов`язання за усною домовленістю перед ОСОБА_15 він виконувати не буде, так як даної квартири у нього у власності чи користуванні немає.

07.05.2022 о 20.51 год. ОСОБА_15 перерахував грошові кошти в сумі 1 000 грн. на картковий рахунок АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 . Таким чином ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_15 чим завдав йому матеріальну шкоду на суму 1 000 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

07.05.2022 ОСОБА_6 , використовуючи свій мобільний телефон з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" з номером виклику НОМЕР_7 в телефонній розмові домовився з ОСОБА_16 про здачу їй в оренду квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , за ціною 10 000 грн в місяць. При цьому ОСОБА_6 заздалегідь розумів, що свої зобов`язання за усною домовленістю перед ОСОБА_16 він виконувати не буде, так як даної квартири у нього у власності чи користуванні немає.

07.05.2022 о 21.09 год. ОСОБА_16 перерахувала грошові кошти в сумі 1 000 грн. на картковий рахунок АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 . Таким чином ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_16 чим завдав їй матеріальну шкоду на суму 1 000 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 30.06.2022 близько 11.00 год. ОСОБА_6 , маючи намір на повторне вчинення злочину, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов на роботу до ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_6 , у якої тимчасово винаймав житло по АДРЕСА_7 . В ході спілкування, увійшовши у довіру до ОСОБА_17 , ОСОБА_6 повідомив, що має змогу придбати ліки "плацента композіум 10 ампул" та запропонував їй придбати їх за 1 160 грн. При цьому ОСОБА_6 заздалегідь розумів, що свої зобов`язання за усною домовленістю перед ОСОБА_17 виконувати не буде, так як даних ліків купувати він не буде.

Сподіваючись на доброчесність ОСОБА_6 , того ж дня ОСОБА_17 передала йому особисто в руки 1160 грн. Таким чином ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_17 чим завдав їй матеріальну шкоду на суму 1 160 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 01.07.2022 близько 11.00 год. ОСОБА_6 , маючи намір на повторне вчинення злочину, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов на роботу до ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_6 , у якої тимчасово винаймав житло по АДРЕСА_7 . В ході спілкування, увійшовши у довіру до ОСОБА_17 , ОСОБА_6 повідомив, що має змогу придбати ліки "Цель Т 10 ампул" та запропонував їй придбати їх за 1040 грн. При цьому ОСОБА_6 заздалегідь розумів, що свої зобов`язання за усною домовленістю перед ОСОБА_17 виконувати не буде, так як даних ліків купувати він не буде.

Сподіваючись на доброчесність ОСОБА_6 , того ж дня ОСОБА_17 передала йому особисто в руки 1040 грн. Таким чином, ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_17 чим завдав їй матеріальну шкоду на суму 1040 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 02.07.2022 близько 17.00 год. ОСОБА_6 , маючи намір на повторне вчинення злочину, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов до дому до ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_8 , у якої тимчасово винаймав житло по АДРЕСА_7 . В ході спілкування, увійшовши у довіру до ОСОБА_17 , ОСОБА_6 повідомив, що має змогу придбати ліки "Коктексін 10 ампул" та запропонував їй придбати їх за 1260 грн. При цьому ОСОБА_6 заздалегідь розумів, що свої зобов`язання за усною домовленістю перед ОСОБА_17 виконувати не буде, так як даних ліків купувати він не буде.

Сподіваючись на доброчесність ОСОБА_6 , того ж дня ОСОБА_17 передала йому особисто в руки 1260 грн. Таким чином, ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_17 чим завдав їй матеріальну шкоду на суму 1260 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 07.07.2022 близько 10.00 год. ОСОБА_6 , маючи намір на повторне вчинення злочину, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов на роботу до ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_6 , у якої тимчасово винаймав житло по АДРЕСА_7 . В ході спілкування, увійшовши у довіру до ОСОБА_17 , ОСОБА_6 повідомив, що має змогу придбати ліки "пентазол в пігулках" та запропонував їй придбати їх за 250 грн. При цьому ОСОБА_6 заздалегідь розумів, що свої зобов`язання за усною домовленістю перед ОСОБА_17 виконувати не буде, так як даних ліків купувати він не буде.

Сподіваючись на доброчесність ОСОБА_6 , того ж дня ОСОБА_17 передала йому особисто в руки 250 грн. Таким чином, ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_17 чим завдав їй матеріальну шкоду на суму 250 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 08.07.2022 близько 11.00год. ОСОБА_6 , маючи намір на повторне вчинення злочину, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов додому до ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_9 , у якої тимчасово винаймав житло по АДРЕСА_10 . В ході спілкування, увійшовши у довіру до ОСОБА_8 , ОСОБА_6 повідомив, що за професією зварювальник та запропонував придбати їй три бувших у використанні радіатори опалення на загальну суму 2000грн. При цьому ОСОБА_6 заздалегідь розумів, що свої зобов`язання за усною домовленістю перед ОСОБА_8 виконувати не буде, так як радіаторів опалення у нього у власності чи користуванні немає.

Сподіваючись на доброчесність ОСОБА_6 , того ж дня ОСОБА_8 передала йому особисто в руки 2000 грн. Таким чином, ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 чим завдав їй матеріальну шкоду на суму 2000 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 09.07.2022 близько 11.00 год. ОСОБА_6 , маючи намір на повторне вчинення злочину, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов додому до ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_9 , у якої тимчасово винаймав житло по АДРЕСА_10 . В ході спілкування, увійшовши у довіру до ОСОБА_8 , ОСОБА_6 повідомив, що має скутер та запропонував їй придбати його за 2000 грн. При цьому ОСОБА_6 заздалегідь розумів, що свої зобов`язання за усною домовленістю перед ОСОБА_8 виконувати не буде, так як скутера у нього у власності чи користуванні немає.

Сподіваючись на доброчесність ОСОБА_6 , того ж дня ОСОБА_8 передала йому особисто в руки 2000 грн. Таким чином, ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, умисно, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 чим завдав їй матеріальну шкоду на суму 2000 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався неодноразово.

Крім того, 09.07.2022 близько 11.00 год. ОСОБА_6 , маючи намір на повторне вчинення злочину, а саме заволодіння чужим майном, прийшов додому до ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_9 , у якої тимчасово винаймав житло по АДРЕСА_10 . В ході спілкування, увійшовши у довіру до ОСОБА_8 , ОСОБА_6 повідомив, що може налаштувати на її мобільному телефоні додаток "Приват24", за допомогою якого вона зможе перевіряти надходження на її рахунок коштів, сплачених ним в якості орендної плати за проживання у орендованому будинку.

Сподіваючись на доброчесність ОСОБА_6 , того ж дня ОСОБА_8 передала йому особисто в руки свій мобільний телефон та свою банківську картку, використовуючи які, ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, діючи повторно в умовах воєнного стану, таємно викрав з банківського рахунку відкритого в АТ КБ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 5816,90 грн., спричинивши тим самим матеріальний збиток на вказану суму. Після чого викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався неодноразово.

Також, 12.07.2022 ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому у ході досудового розслідування місці та не у встановлений досудовим розслідуванні час, маючи намір на повторне вчинення злочину, а саме заволодіння чужим майном, використовуючи додаток "Приват24" переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, діючи повторно, діючи в умовах воєнного стану, таємно викрав з банківського рахунку відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1859,25 грн., спричинивши тим самим матеріальний збиток на вказану суму. Після чого викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Постановою прокурора про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 02.08.2022р. матеріали досудових розслідувань, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000369 за ч. 2 ст. 190 КК України, №0000423 за ч. 2 ст. 190 КК України, за № 0000486 за ч. 2 ст. 190 КК України, за № 0000487 за ч. 2 ст. 190 КК України, за №0000511 за ч. 2 ст. 190 КК України, за № 0000512 за ч. 4 ст. 185 КК України, за № 0000513 за ч. 4 ст. 185 КК України, об`єднано в одне провадження під загальним №0000369.

За сукупністю скоєного ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, та ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_18 зазначає, що вважає вирок у частині визнання ОСОБА_6 винуватим за ч.4 ст.185 КК України таким, що підлягає скасуванню з підстав невірної кваліфікації дій обвинуваченого.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:

- потерпіла ОСОБА_8 повідомила суду про те, що вона надала доступ ОСОБА_6 не до свого рахунку, а до рахунку, який належить її чоловіку, що також було підтверджено і іншими свідками;

- із матеріалів справи неможливо встановити з якого рахунку здійснювалося списання коштів і чи взагалі воно здійснювалося. Матеріали справи не містять доказів того, що із банківського рахунку ОСОБА_8 зникали кошти, матеріали справи взагалі не містять доказів наявності ОСОБА_8 банківського рахунку. Матеріали справи не містять доказів завдання будь-якої шкоди ОСОБА_8 . Більш того, вчергове звернув увагу на те, що при допиті потерпілої ОСОБА_8 вона повідомила, що кошти, якими ніби то заволодів обвинувачений належали не їй, а не чоловіку;

- інформації про те, з якого рахунку та за чиї кошти був оформлений кредит матеріали справи не містять. Матеріали справи не містять жодних доказів того, що з рахунку потерпілої взагалі списувалися грошові кошти;

- обвинувачений має бути виправданим за епізодом викрадення у потерпілої ОСОБА_8 грошових коштів у сумі 1859 грн. 25 копійок в зв`язку із відсутністю доказів про те, що злочин вчинено обвинуваченим.

Щодо інших епізодів злочинної діяльності обвинуваченого, які кваліфіковані за ст. 190 КК України зазначає, що обвинувачений визнає себе винним у їх скоєнні, щиро кається у скоєному, що є пом`якшуючою обставиною відповідно до ст. 66 КК України. Також вважає, що у нього відсутня така обтяжуюча обставина як вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, оскільки вчинення його шахрайських дії не залежали від настання воєнного часу, під час вчинення шахрайських дій, як спосіб обману чи входження у довіру він не використовував таку обставину, як воєнний час.

Також звертає увагу суду про те, що в матеріалах справи містяться докази хворобливого стану обвинуваченого, наявність у нього хронічних хвороб.

Крім того зауважує, що на день скоєння злочинів у обвинуваченого відсутні судимості.

За результатами розгляду апеляційної скарги захисник обвинуваченого просить вирок відносно ОСОБА_6 скасувати та ухвалити новий вирок, яким:

Виправдати ОСОБА_6 за епізодами викрадення у потерпілої ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 5816,90 грн.та в сумі 1859,25 грн

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання в межах санкції ст. 190 КК України. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_18 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, потерпілу ОСОБА_8 , які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судовий розгляд кримінального провадження відбувається у порядку, передбаченому статтями 318-380 КПК України.

Системний аналіз вироку суду першої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення не відповідає приписам наведеної норми кримінального процесуального закону.

Згідно з приписами п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до ст. 96 КК України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Системний аналіз вироку суду першої інстанції показав, що він не в повній мірі відповідає приписам зазначеної норми кримінального процесуального закону, з огляду на таке.

Так, за результатами судового розгляду, суд 1-ої інстанції прийшов до висновку, що в діях обвинуваченого наявні склади кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Проте, всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України в мотивувальній частині оскаржуваного вироку, судом не сформульоване обвинувачення, яке було визнано ним доведеним за результатами судового розгляду, а суд лише послався на формулювання обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, встановленого досудовим розслідуванням.

Тобто судом першої інстанції порушено вимоги законності судового рішення, яке має бути ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, що істотно вплинули на прийняте судом рішення.

З огляду на це, апеляційний суд враховує положення ч.1 ст. 412 КПК України, відповідно до яких істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України визначає, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України визначено, що суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Водночас, згідно положень п.1 ч.1 ст. 415 КПК України суд апеляційною інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме принцип верховенство права.

Відповідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

В той же час, у відповідності до положень ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, то вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

За таких умов доводи прокурора про необхідність скасування вироку є слушними та підлягають задоволенню.

Під час нового розгляду, суду 1-ої інстанції, неухильно дотримуючись вимог КПК України, необхідно звернути увагу на встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в ухвалі апеляційного суду факти порушення вимог кримінального процесуального закону, провести судовий розгляд кримінального провадження у відповідності до вимог КПК України, та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 2 ст.415 КПК, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи прокурора про порушення судом вимог кримінального закону та КПК щодо ненадання оцінки дослідженим доказам на підтвердження встановлених судом обставин, або зазначення мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, у разі наявності таких підстав, мають бути обов?язково перевірені судом під час нового розгляду.

Висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено істотні порушення норм кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок суду підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції, в іншому складі.

Під час нового розгляду справи, неухильно дотримуючись вимог КПК України, суду першої інстанції, у відповідності до положень закону та з урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, необхідно ретельно перевірити доводи захисника про допущення судом невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність,прийняти законне, обґрунтоване і справедливе рішення, вмотивувавши його належним чином.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції в іншому складі суду, зі стадії підготовчого судового провадження.

На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 утримувався під вартою в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» на підставі вироку суду. Натомість, після скасування апеляційним судом вироку суду, повернення обвинуваченого під контроль суду 1-ої інстанції складатиме певний період часу, який потребує правового визначення його місця перебування.

Статтями 415-416 КПК України не визначено процедуру і строки щодо зміни, продовження чи обрання запобіжного заходу після скасування судового рішення і призначення нового розгляду справи в суді 1-ої інстанції, тому вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у зв`язку із скасуванням судового рішення, апеляційний суд виходить з вимог ст.ст. 8, 9, 12, 176-178 КПК України, ст. 29 Конституції України, якими передбачено, що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».

Наведені конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканність, поєднуються з такими ж вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, апеляційний суд враховує його особу, який раніше судимий, не працює, не має стійких соціальних зв`язків.

За змістом ст.ст. 176-178 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігання забезпечення виконання цією особою покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, передбачених цими нормами.

Обставини, які б свідчили про зменшення або відсутність ризиків переховування обвинуваченого від суду, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які мають бути допитані під час судового розгляду, на думку колегії суддів, під час апеляційного розгляду скарги не зменшились.

Окрім того, приймаючи до уваги характер вчинення злочинів та покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, на даний час є доцільним продовження застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку передбаченого діючим КПК України, з метою забезпечення судового провадження та виконання завдань кримінального судочинства, а саме швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, який у будь-якому разі не може перевищувати 60 діб.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 23, 370-374, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.04.2023 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України в суді 1-ої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження в іншому складі суду.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», до 11.04..2024 року включно, до вирішення питання про застосування запобіжного заходу на стадії підготовчого провадження, але не більше ніж 60 днів.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3