Справа № 134/732/24
У Х В А Л А

10 липня 2024 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

встановив:

У провадженні Крижопільського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 подав клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та отримання копій документів, а також просив суд розглянути можливість укладення між ним та потерпілим угоди про примирення.

Окрім того, потерпілий ОСОБА_4 подав клопотання про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від19 лютого 2024 року на належне йому майно, а саме: мобільний телефон «Vivo», моделі «2015» із оперативною пам`яттю 2 Гб та внутрішньою пам`яттю 32 Гб, IMEI 1- НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 , флеш-карту марки «Team», пам`яттю 2 Гб, лоток від мобільного телефону під флеш-карту та сім-карту, чохол книгу чорного кольору від мобільного телефону, сім карту мобільного оператора «Vodafon» з серійним номером НОМЕР_3 з номером мобільного НОМЕР_4 , банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 в чохлі коричневого кольору, банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_6 в чохлі чорного кольору.

В обґрунтування клопотання вказує, що досудове розслідування кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187 КК України завершено та у вказаному кримінальному провадженні проведені необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення усіх обставин, тому вважає, що доцільність арешту належного йому майна відпала.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання, вказавши, що він бажає більш детально ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, оскільки вважає, що справа відносно нього сфабрикована. Також потерпілий у підготовчому судовому засіданні зазначав, що претензій до нього не має, тому вони можуть укласти угоду про примирення. Щодо задоволення клопотання потерпілого про скасування арешту майна не заперечував.

Потерпілий підтримав клопотання про скасування арешту майна, мотивуючи, зокрема, тим, що у нього склалося важке матеріальне становище через неможливість отримати грошові кошти, які надходять на його банківські картки. Щодо вирішення клопотань обвинуваченого поклався на розсуд суду.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотань обвинуваченого за безпідставністю. Проти задоволення клопотання потерпілого про скасування арешту майна не заперечував.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого в частині надання йому можливості ознайомитися з матеріалами досудового розслідування. Вважає, що клопотання потерпілого про скасування арешту майна може бути задоволено частково шляхом передачі потерпілому належного йому майна на відповідальне зберігання із забороною його відчуження.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи в межах заявлених клопотань, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні № 000004010 начальником Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 10 квітня 2024 року було винесено постанову про надання доручення про відкриття матеріалів.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 42, ст. 317 КПК України, ознайомлення із матеріалами кримінального провадження (судової справи) є правом обвинуваченого. Право обвинуваченого на ознайомлення із матеріалами справи є складовими конституційного права на захист (ст. 63 Конституції України).

Ухвалою Крижопільського районного суду від 11 червня 2024 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, прийнято до провадження Крижопільського районного суду Вінницької області і призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 год. 00 хв. 18 червня 2024 року, після чого розгляд кримінального провадження двічі відкладався, тобто судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочато, відповідно не проводилося визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, відтак матеріали досудового розслідування стороною обвинувачення суду не надавалися.

Також суд вважає за доцільне звернути увагу на можливість ознайомлення з матеріалами досудового розслідування захисника обвинуваченого, яка існує у нього і дотепер, задля забезпечення належного виконання ним професійних обов`язків з метою забезпечення права обвинуваченого на захист.

Щодо посилання обвинуваченого на можливість укладення угоди про примирення між ним та потерпілим, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, суд констатує, що угода про примирення в даному кримінальному провадженні не може бути укладена ні за ініціативою потерпілого, ні за ініціативою обвинуваченого.

Судом встановлено, що 19 лютого 2024 року ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області (справа № 134/310/24) накладено арешт на належне потерпілому ОСОБА_4 майно, зокрема, мобільний телефон «Vivo», моделі «2015» із оперативною пам`яттю 2 Гб та внутрішньою пам`яттю 32 Гб, IMEI 1- НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 , флеш-карту марки «Team», пам`яттю 2 Гб, лоток від мобільного телефону під флеш-карту та сім-карту, чохол книгу чорного кольору від мобільного телефону, сім карту мобільного оператора «Vodafon» з серійним номером НОМЕР_3 з номером мобільного НОМЕР_4 , банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 в чохлі коричневого кольору, банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_6 в чохлі чорного кольору.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до частини 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, триває, відтак суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт необґрунтованості накладення арешту, а також того, що в подальшому застосуванні цього арешту відпала потреба.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що арешт на належне потерпілому майно накладено з метою збереження речових доказів, а судовий розгляд кримінального провадження триває, з огляду на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд приходить до висновку, що арешт не підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд вважає, заявлені потерпілим речі, а саме мобільний телефон «Vivo», моделі «2015» із оперативною пам`яттю 2 Гб та внутрішньою пам`яттю 32 Гб, IMEI 1- НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 , флеш-карту марки «Team», пам`яттю 2 Гб, лоток від мобільного телефону під флеш-карту та сім-карту, чохол книгу чорного кольору від мобільного телефону, сім карту мобільного оператора «Vodafon» з серійним номером НОМЕР_3 з номером мобільного НОМЕР_4 , банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 в чохлі коричневого кольору, банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_6 в чохлі чорного кольору, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області (вул. Полковника Зеленського, 1А, селище Крижопіль Тульчинського району Вінницької області), можливо передати йому на відповідальне зберігання, попередивши його про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт за статтею 388 Кримінального кодексу України, у зв`язку з чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 9, 170, 174, 371, 372, КПК України, суд -

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , подані ним в судовому засіданні 10 липня 2024 року, - залишити без задоволення.

Клопотання потерпілого ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Передати, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку, ОСОБА_4 на відповідальне зберігання та використання, із забороною відчуження, належні йому мобільний телефон «Vivo», моделі «2015» із оперативною пам`яттю 2 Гб та внутрішньою пам`яттю 32 Гб, IMEI 1- НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 , флеш-карту марки «Team», пам`яттю 2 Гб, лоток від мобільного телефону під флеш-карту та сім-карту, чохол книгу чорного кольору від мобільного телефону, сім карту мобільного оператора «Vodafon» з серійним номером НОМЕР_3 з номером мобільного НОМЕР_4 , банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 в чохлі коричневого кольору, банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_6 в чохлі чорного кольору.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на остаточне рішення суду першої інстанції у цьому провадженні.

Суддя: