ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/200/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання сторони обвинувачення задоволено. Застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 06 серпня 2024 року включно. Одночасно, визначено ОСОБА_7 розмір застави в сумі 242240 грн. та покладено на нього процесуальні обов`язки.

Задовольняючи клопотання старшого слідчого, слідчий суддя виходив з того, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду необхідність обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 на свободу. За встановлених обставин слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав вважати пред`явлену ОСОБА_7 підозру обґрунтованою, а також про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2024 року та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що прокурором будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, щодо можливості підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення не надано.

Адвокат зазначає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу не врахував його молодий вік, він одружений, є із числа внутрішньо переміщених осіб, раніше не судимого, до адміністративної відповідальності не притягався, наявне постійне місце реєстрації та проживання у м. Тернополі з 2022 року, працевлаштований, не конфліктний, має незадовільний стан здоров`я, що супроводжується частими приступами із втратою свідомості.

Також вказує на те, що ОСОБА_7 під час проведення огляду місця події добровільно видав наявні у нього упакування з невідомою речовиною та виявив бажання співпрацювати зі слідством для розкриття злочину.

Вважає, що судом першої інстанції не було враховано відповідну практику ЄСПЛ.

Заслухавши доповідь судді пеляційного суду, пояснення підозрюваного та доводи його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просив залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В апеляційній скарзі не оспорюються висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України ухвала слідчого судді в цій частині не підлягає перевірці апеляційним судом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наведені в клопотанні старшого слідчого та прокурора підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею були ретельно перевірені.

Зі змісту оскарженої ухвали видно, що задовольняючи клопотання старшого слідчого про застосування цього запобіжного заходу слідчий суддя, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, мотивувавши своє рішення наявністю зазначених в клопотанні ризиків, обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, та прийшов до обґрунтованого висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді, що в зазначеному кримінальному провадженні існує доведений стороною обвинувачення ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваному у випадку доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи міру покарання за вчинений ним злочин, він може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також апеляційний суд погоджується з висновком, що стороною обвинувачення також доведено існування в зазначеному кримінальному провадженні передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України ризику незаконного впливу на свідків, оскільки на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців інкримінованого підозрюваному злочину, вказані особи не допитані. Також, деякі з них відомі ОСОБА_7 , а відтак останній як особисто так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Щодо існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України суд вірно зазначив і з цим погоджується колегія суддів, що характер інкримінованого ОСОБА_7 свідчить про можливу причетність до його вчинення інших не встановлених на даний час осіб. У зв`язку із цим органом досудового розслідування проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення місце знаходження та вилучення речових доказів, насамперед місце знаходження наркотичних засобів та психотропних речовин, обставин їх купівлі, місця зберігання та обставин їх збуту, обставини одержання грошових коштів від збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та місць їх зберігання тощо. Однак, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити докази, насамперед не відшукані на даний час наркотичні засоби та психотропні речовини, комп`ютерну техніку, мобільні телефони, грошові кошти, одержані від їх реалізації, виявлення яких істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати.

З урахуванням конкретних обставин інкримінованого ОСОБА_7 особливо тяжкого кримінального правопорушення та даних про його особу в сукупності з наявними ризиками, що передбачені ст.177 КПК, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування.

Викладені в оскарженій ухвалі висновки слідчого судді належним чином мотивовані, з наведенням обґрунтованих підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, вимоги апеляційної скарги захисника, який заперечує доведеність передбачених ст.177 КПК України ризиків та одночасно просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в цій частині є суперечливими оскільки за змістом ст.194 КПК України будь-який запобіжний захід може бути застосований лише за наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із наведених ризиків.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 має молодий вік і є внутрішньо переміщеною особою, не судимою, до адміністративної відповідальності не притягався, наявне постійне місце реєстрації та проживання у м. Тернополі з 2022 року, працевлаштований, добровільно видав наявні у нього упакування та виявив бажання співпрацювати зі слідством, не спростовують встановлених ризиків і правильності наведених висновків слідчого судді.

Крім того, посилання захисника про наявність у ОСОБА_7 незадовільного стану здоров`я, що супроводжується частими приступами із втратою свідомості, також не є безумовною підставою для звільнення підозрюваного з під варти, оскільки відповідно до ст.ст. 7, 11 Закону України Про попереднє ув`язнення в місцях попереднього ув`язнення відповідно до законодавства про охорону здоров`я організовуються і проводяться медичний огляд осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, їх медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична робота.

Тому, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави для скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

На переконання колегії суддів, в даному випадку рішення слідчого судді не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, на яку посилається в своїй апеляційній скарзі захисник.

Крім того, слідчий суддя одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у разі внесення якої підозрюваний підлягає звільненню з під варти.

При цьому, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали слідчий суддя врахував наявні відомості щодо особи підозрюваного та характеру інкримінованого йому правопорушення, яке пов`язане з незаконним придбанням і зберіганням психотропних речовин з метою збуту, і визначив розмір застави у межах, встановлених ст.182 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про незаконність застосованого відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу є необґрунтованими, а тому підстави для скасування ухвали слідчого відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді