Справа № 487/2758/24
Провадження № 1-кп/487/574/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження №0002043, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, Миколаївської області, українця, громадянина України, неодруженого, із повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України

сторони кримінального провадження та інші учасники справи

прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:

24.02.2022 указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб. Період дії воєнного стану, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації, неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України та триває до теперішнього часу.

Незважаючи на це, 16.12.2023 року, приблизно о 14:15 години, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не надалось за можливе, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: місто Миколаїв, перетин вулиці Мала Морська та вулиці Кузнецька, виявив на землі банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , власником якої є Акціонерне товариство «Універсал Банк», та яка перебувала у користуванні потерпілого ОСОБА_5 .. При цьому ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, спрямованих на незаконне привласнення офіційного документа, а саме: банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та останні являються непомітними для оточуючих, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого та сторонніх осіб, достовірно знаючи, що зазначена банківська картка йому не належить, маючи реальну можливість передати її до відповідних банківських установ чи правоохоронних органів, таких дій не вчинив, а підняв зазначену картку та утримуючи її при собі, з метою подальшого її використання, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном як своєю власністю.

Крім того 16.12.2023 року, в період часу з 14:35 по 14:42 годин, ОСОБА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів, спрямованих на таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку потерпілого, утримуючи при собі банківську карту АТ «Універсал Банк», № НОМЕР_1 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_5 , будучи обізнаним про діючий в Україні військовий стан, перебуваючи: у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , 16.12.2023 о 14:35:47 годин, розрахувався за придбані товари грошовими коштами з вказаної банківської картки, на суму 200 гривень; 16.12.2023 о 14:36:19 годин розрахувався за придбані товари грошовими коштами з вказаної банківської картки, на суму 1000 гривень. Загальна сума грошових коштів витрачена з вказаної банківської картки за розрахунок за придбані товари складає 1200 гривень; у приміщенні магазину «Продукти», який розташований за адресою: місто Миколаїв, перетин вулиці Кузнецька та вулиці Громадянська, 16.12.2023 о 14:40:53 годин, розрахувався за придбані товари грошовими коштами з вказаної банківської картки, на суму 928 гривень; 16.12.2023 о 14:42:00 годин, розрахувався за придбані товари грошовими коштами з вказаної банківської картки, на суму 896 гривень; 16.12.2023 о 14:42:57 годин, розрахувався за придбані товари грошовими коштами з вказаної банківської картки, на суму 1000 гривень. Загальна сума грошових коштів витрачена з вказаної банківської картки за розрахунок за придбані товари складає 2824 гривень.

Після чого ОСОБА_3 зазначену картку викинув та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 4024 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та визнає його винуватим у: привласненні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів (ч. 1 ст.357 КК України);таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану (ч. 4 ст. 185 КК України).

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 встановлені обставини кримінального провадження не оспорював, беззастережно визнав свою винуватість, у скоєні вказаного кримінального правопорушення.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 16.12.2023 в післяобідній час він йшов по АДРЕСА_1 та на перетині з вулицею Кузнецькою під парканом побачив банківську картку, яку підняв і забрав з собою. На картці було зазначено прізвище власника, він розумів, що гроші які можливо на ній є йому не належать, що в державі діє військовий стан, але незважаючи на це зайшов спочатку в один магазин, потім в іншій та придбав для власного користування сигарети, спиртні напої. У скоєному щиро розкаявся. Просив суд врахувати, що він повністю відшкодував завдану потерпілому ОСОБА_5 шкоду.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому розгляді участі не приймав. Звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглядати кримінальне провадження без його участі в зв`язку з перебуванням за межами Миколаївської області.

Викладенні показання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження встановлених обставин кримінального провадження, оскільки вони отримані судом при його безпосередньому допиті та є чіткими та послідовними щодо часу, місця та способу вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, що свідчить про повне розуміння останнім пред`явленого та визнаного судом доведеним обвинувачення.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується наданими стороною обвинувачення та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 16.12.2023, якою слідчий СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 зафіксував усну заяву ОСОБА_7 про те, що 16.12.2023 року в період часу з 14:00 15:00 год. невстановлена особа таємно, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку банківської картки АТ «Універсал банк» по рахунку НОМЕР_2 , яка належіть її сину ОСОБА_5 , та в подальшому заволоділа грошовими коштами з зазначеної картки на загальну суму 4231 грн.

Витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0002043, відповідно до якого: 17.12.2023 о 10:32 годині до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України та витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000510, відповідно до якого: 21.03.2024 о 12:46 годині на підставі матеріалів правоохоронних органів про виявлення фактів вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 357 КК України. Постановою прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 від 21.03.2024 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002043 та у кримінальному провадженні № 0000510 були об`єднані в одне провадження під № 0002043.

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 18.03.2024, яким зафіксовано вилучення слідчим СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 07.02.2024, постановленої внаслідок задоволення клопотання слідчого СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 , інформації на оптичному диску (2702-т 487/9428/23) про рух грошових котів по рахунку НОМЕР_2 АТ «Універсал банк» за період часу з 15.12.2023 по 17.12.2023.

Вказані докази, які стороною обвинувачення було зібрано у межах строку досудового розслідування в розумінні положень ст. 219, 283 КПК України, суд визнає належними, допустимими та достовірними, а їх взаємозв`язок достатнім та взаємоузгодженим, в розумінні критерію «поза розумним сумнівом» на підтвердження встановлених обставин вчинення ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, яким керувався суд.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України, приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно цієї постанови, відповідно до ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Суд, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України, згідно з якою юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Отже вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого та обставини, що пом`якшує покарання.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за положеннями п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Так ОСОБА_3 , з урахуванням приписів ст. 12 КК України, вчинено тяжке кримінальне правопорушення та кримінальний проступок.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо. На обліку у лікаря нарколога та психіатра КНП «Миколаївського обласного центру психічного здоров`я» МОР не перебуває.

Відповідно до положень ст. 65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції статей що йому інкримінуються із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості та відношення до скоєного, фактичного відшкодування завданої шкоди в добровільному порядку, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

У кримінальному проваджені цивільний позов потерпілим не заявлений.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Цивільні позови потерпілими не заявлялися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України п`ять років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України один рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на один рік шість місяців.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі - оптичний диск (2702-т 487/9428/23) залишити зберігати в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1