печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001864 від 06.09.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2023 слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно слідчим подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді від 13.09.2023 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гянджа Азербайджанської Республіки, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вказаної ухвали, підозрюваного було затримано.

В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий зазначає, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0001864 від 06.09.2023 року за ознаками вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 (злочин), ч. 1 ст. 357 (проступок) КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 червня 2023 року потерпілий ОСОБА_8 , перебуваючи в центральній частині міста Києва, за адресою: місто Київ, бульвар Лесі Українки, 24, неподалік військового госпіталю, познайомився з раніше невідомим йому чоловіком, який представився як ОСОБА_9 , справжні дані - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в ході розмови з яким потерпілий вирішив пригостити ОСОБА_5 пляшкою алкогольного напою, а саме пивом. Для цього вони разом зайшли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та почали вибирати спиртні напої. Після чого, ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_8 підійшли до касової зони, де потерпілий дістав зі своєї внутрішньої кишені штанів не іменну банківську картку золотого кольору, банку ІНФОРМАЦІЯ_3 , із номером НОМЕР_1 та готівку, за яку і розрахувався.

В цей момент, ОСОБА_5 помітив в руках потерпілого ОСОБА_8 не іменну банківську картку золотого кольору, банку ІНФОРМАЦІЯ_3 , із номером НОМЕР_1 . Після покупки спиртних напоїв ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_8 розійшлися по своїх справах.

Так, того ж дня, приблизно о 21 год. 30 хв., потерпілий ОСОБА_8 , виходячи із закладу «The Dealer Bottle Shop», який розташований у приміщенні «Арена-Сіті» за адресою: АДРЕСА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір попрямувати до хостелу, в якому він проживає, помітив раніше наглядно йому знайомого на ім`я ОСОБА_9 - справжні дані якого ОСОБА_5 , який, разом зі своїм товаришем ОСОБА_11 , підійшли до потерпілого. ОСОБА_5 , достовірно знаючи про наявність банківської картки у потерпілого та усвідомлюючи наявність грошових коштів на банківській картці останнього, маючи умисел на викрадення та привласнення офіційного документу, а саме банківської картки, з метою в подальшому розпорядитися грошовими коштами потерпілого на власний розсуд, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, доводячи свій злочинний намір до кінця, скориставшись сп`янілим станом потерпілого, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 взяли потерпілого ОСОБА_8 під руки та повели останнього по вулиці Басейній та йдучи по вулиці, поки ОСОБА_11 відволікав увагу потерпілого ОСОБА_8 , в свою чергу ОСОБА_5 дістав з внутрішньої кишені штанів потерпілого ОСОБА_8 банківську картку емітентом якої є АТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_3" № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_8 , яка в силу вимог ст. 1 Закону України "Про інформацію" №2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні" № 2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст.51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" № 2121-Ш від 7 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на метальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином потерпілого можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тим самим умисно викрав вищевказаний офіційний документ з корисливих мотивів, а саме з метою подальшого таємного викрадення з банківського рахунку потерпілого грошових коштів спільно з ОСОБА_11 , та з метою приховання факту крадіжки ОСОБА_5 непомітно передав банківську карту ОСОБА_11 .

Під час військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. 17 травня 2022 року указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX) продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб - тобто до 21 листопада, затвердженим Законом України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Згідно з Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року).

ОСОБА_5 , умисно викравши належну потерпілому ОСОБА_8 банківську картку за вищеописаних обставин, продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_11 злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна шляхом розрахунку викраденою банківською карткою за товар, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, діючи умисно, потворно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_11 , видаючи себе за доброчесних покупців, передавали викрадену банківську картку потерпілого один одному з метою не привернення уваги до себе та розраховувалися вказаною карткою в магазинах за продовольчі товари.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , заздалегідь розподіливши ролі між собою таким чином, що ОСОБА_11 очікував ОСОБА_5 біля магазину, де в цей час ОСОБА_5 , 13.06.2023 приблизно о 23 год. 37 хв., перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше викрадену банківську карту потерпілого, випущену КБ "ІНФОРМАЦІЯ_3" № НОМЕР_1 , на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є АТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_3" код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_8 , розрахувався викраденою банківською карткою потерпілого за товари шляхом безконтактного розрахунку у вказаному магазині через POS-термінал, тим самим таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 540 гривень 00 копійок, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 540 гривень 00 копійок та вийшов з магазину з придбаним товаром.

Крім цього, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , заздалегідь розподіливши ролі між собою таким чином, що ОСОБА_5 розрахувавшись викраденою банківською карткою потерпілого ОСОБА_8 , 13.06.2023 приблизно о 23год.38хв. вийшов з магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та передав викрадену банківську картку ОСОБА_11 для подальшої оплати за продовольчі товари, та, в свою чергу, очікував ОСОБА_11 біля магазину, де в цей час ОСОБА_11 13.06.2023 приблизно о 23 год. 46 хв., перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше викрадену банківську карту випущену КБ "ІНФОРМАЦІЯ_3" № НОМЕР_1 , на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є АТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_3" код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_8 , розрахувався викраденою банківською карткою потерпілого за товари шляхом безконтактного розрахунку у вказаному магазині через POS-термінал, тим самим таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_8 грошові кошти 566 гривень 40 копійок, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 566 гривень 40 копійок та вийшов з магазину з придбаним товаром, де його очікував ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , заздалегідь розподіливши ролі між собою таким чином, що ОСОБА_11 розрахувавшись викраденою банківською карткою потерпілого ОСОБА_8 , 13.06.2023 приблизно о 23год.48хв. вийшов з магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та разом з ОСОБА_5 попрямували до іншого магазину для реалізації спільно спланованого умислу, підійшли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого потворно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 залишився очікувати ОСОБА_11 , який в свою чергу 14.06.2023 приблизно о 00год. 01хв. зайшов до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , маючи при собі викрадену банківську картку потерпілого ОСОБА_8 , не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше викрадену банківську карту випущену КБ "ІНФОРМАЦІЯ_3" № НОМЕР_1 , на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є АТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_3" , яка належить потерпілому ОСОБА_8 , розрахувався викраденою банківською карткою потерпілого за товари шляхом безконтактного розрахунку у вказаному магазині через POS-термінал, тим самим таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 720 гривень 00 копійок, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 720 гривень 00 копійок та вийшов з магазину з придбаним товаром, де його очікував ОСОБА_5 , з яким ОСОБА_11 разом з викраденою банківською карткою та придбаним товаром за грошові кошти потерпілого ОСОБА_8 направилися до іншого магазину на території Печерського району м. Києва.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У зв`язку з наведеним, 17.07.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гянджа Азербайджанської Республіки, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше судимий: 1. вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21.10.2014 за ч.2 ст.140, ч.2 ст.141, ч.2 ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ст. 14 КК України - лікування від наркоманії, звільнений 20.02.1999 з Софіївської ВК №55 по відбуттю строку покарання; 2. вироком Залізничного районного суду м. Києва від 15.05.2001 за ч.2 ст.141 КК України(в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі, на підставі ухвали Березанського районного суду м. Києва від 21.09.2001 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 25.10.2006 з Городищенської ВК №96 по відбуттю строку покарання; 3. вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 08.10.2007 за ч.2 ст.186, ст.395, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 22.12.2011 з Катеринівської ВК №46 по відбуттю строку покарання; 4. вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 04.06.2013 за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, 31.07.2014 знятий з обліку КВІ Оболонського району м. Києва у зв`язку з закінченням іспитового строку; 5. вироком Святошинського районного суду м.Києва від 20.10.2020 за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, 21.12.2021 знятий з обліку Деснянського РВ філії ДУ «Центр пробації» у зв`язку із закінченням іспитового строку; 6. вироком Святошинського районного суду м.Києва від 05.05.2023 за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік (вирок не набрав законної сили), повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357 (проступок) та ч. 4 ст. 185 (злочин) КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, слідчий у клопотанні обґрунтовує ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, так як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного та з огляду на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, унеможливлюють застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, оскільки, з урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на необґрунтованість ризиків вказаних в клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав свого захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0001864 від 06.09.2023 року за ознаками вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 (злочин), ч. 1 ст. 357 (проступок) КК України.

17.07.2023 ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357 (проступок) та ч. 4 ст. 185 (злочин) КК України.

Ухвалою слідчого судді від 13.09.2023 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гянджа Азербайджанської Республіки, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вказаної ухвали, підозрюваного було затримано.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.06.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 18.06.2023, протоколом перегляду відеозапису, протоколом допиту свідків, протоколом проведення огляду речей та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованому йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Разом з тим, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, що останній може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження і саме обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані, які характеризують останнього, як особу, та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягала сторона захисту.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Між тим, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

При визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що застава у сумі 53 680 грн. з покладенням обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01.12.2023 включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001864 від 06.09.2023.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає у сумі 53 680 гривні, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- не відлучатися із міста у якому проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину згідно переліку зазначеного слідчим;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р UA1012089

Призначення платежу: Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1