Справа № 581/317/24
Провадження № 1-кп/581/28/24
У Х В А Л А

про відмову у затверджені угоди про визнання винуватості

29 травня 2024 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , у режимі відеоконференцзв`язку обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Липова Долина кримінальне провадження №0000042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 січня 2024 року, за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кобеляки Кобеляцького району Полтавської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, розлученого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого, із зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України

в с т а н о в и в :

Сутність та зміст угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим та прокурором

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

10 січня 2024 року близько 18 год. 45 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «МАN» моделі «LE 8.145», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби по АДРЕСА_3 в напрямку центру с-ща Липова Долина Роменського району.

Перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_4 , в порушення вимог п.п б) п. 2.3, п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, не був уважним, не встежив за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, маючи об`єктивну спроможність виявити перешкоду для свого руху у вигляді лежачого пішохода на його смузі руху, не відреагував на зміну обстановки, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та заходів для безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (небезпеки для руху), внаслідок чого допустив наїзд на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_5 , який перебував у горизонтальному положенні в нерухомому стані на проїзній частині дороги на смузі руху водія.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

Відповідно до висновку експерта (судово-медичної експертизи) № 4 від 04 квітня 2024 року, смерть ОСОБА_6 настала внаслідок тупої поєднаної травми тіла, яка проявилась у вигляді розтрощення голови, тулуба, травми хребта (множинних переломів кісток, розривами органів, крововиливами), що підтверджується наявністю вищеописаних ушкоджень, механізмом їх утворення, даними гістологічного та криміналістичного дослідження. Відповідно до висновку експерта (судової автотехнічної експертизи) № 30 від 29 лютого 2024 року в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ОСОБА_4 , повинен був діяти у відповідності з вимогами пп. б) п. 2.3, п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог пунктів 2.36, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому. причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та наслідками, що настали. Дії водія ОСОБА_4 по порушенню Правил дорожнього руху є умисними, форма вини стосовно наслідків, що настали - необережна (злочинна самовпевненість).

У ході судового розгляду між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_7 , підписана угода про визнання винуватості від 28 травня 2024 року. За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні; сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за вчинений ним злочин, а саме: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права керування транспортними засобами, із застосуванням звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, отримана від обвинуваченого та потерпілої згода на призначення саме такого виду покарання, обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та невиконання підписаної угоди. Прокурором враховано такі істотні для даного кримінального провадження обставини, а саме: можливість зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні; процесуальне спрощення розгляду справи, можливість прискорення судового розгляду; економія бюджетних коштів на витрати, пов`язані з кримінальним провадженням.

Позиція сторін кримінального провадження відносно підписаної угоди про визнання винуватості

Прокурор ОСОБА_3 підтримав в суді необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим з урахуванням зафіксованого беззастережного визнання обвинуваченим факту вчинення ним інкримінованого йому злочину, наявності його щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, узгодженого між сторонами виду покарання, яке взмозі виконати обвинувачений, роз`яснення йому відповідних наслідків затвердження даної угоди, наявність дійсного волевиявлення обвинуваченого та згоди потерпілої на її затвердження.

ОСОБА_4 суду підтвердив, що він визнає себе винуватим у тому, що здійснив наїзд на потерпілого на керованому ним автомобілі внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху, добровільно підписав зазначену угоду, погоджується з покаранням у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, зі звільненням його від відбування покарання у виді позбавлення волі із іспитовим строком.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , підтримавши позицію його підзахисного щодо необхідності затвердження угоди про визнання винуватості, підтвердила згоду сторони захисту із правильністю кваліфікацією дій її підзахисного, умови угоди погоджені добровільно і відповідають інтересам обвинуваченого та потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_7 надала письмову згоду на затвердження угоди про визнання винуватості у даному провадженні із застосуванням ст. 75 КК України до основного покарання, яке призначається обвинуваченому, у судове засідання не з`явилася.

Норми, права, які підлягають застосуванню при розгляді угоди про визнання винуватості

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст.474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Висновки суду з приводу угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим

Заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, поданої на затвердження суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в її затвердженні, виходячи з нижченаведеного.

Зміст угоди про визнання винуватості, підписаної між обвинуваченим та прокурором за згодою потерпілої підтверджує те, що обвинувачений повністю і беззастережно визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, сторони кримінального провадження визнали правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України, а також прокурор та обвинувачений погодилися на призначення обвинуваченому основного покарання із застосуванням ст. 75 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення його права керування транспортними засобами на певний строк.

За змістом норми ст.472 КПК України у тексті угоди про визнання винуватості повинні зазначатися не тільки узгоджений вид покарання, а й умови, які визначають підстави та вимоги для застосування того чи іншого виду покарання з урахуванням приписів абз. 4 ч.1 ст. 55, ст.65, 75 КК України. При цьому, у тексті підписаної сторонами угоди не наведено фактичних посилань на підстави для застосування при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 основного покарання із застосуванням ст.75 КК України, а саме сукупність обставин щодо тяжкості кримінального правопорушення, даних про особу винного та інших обставин справи, які б обґрунтовували б можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування основного покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Отже, сторони внесли до змісту угоди про визнання винуватості положення, які не узгоджуються із вимогами кримінального закону щодо призначення обвинуваченому у даній справі основного покарання із випробуванням, а також мотивів щодо непризначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк (п.1 ч.7 ст.474 КПК України).

Також у змісті угоди сторонами передбачено призначення обвинуваченому основного покарання у виді позбавлення волі із випробуванням та без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобами. Однак, узагальнено за змістом підписаної сторонами провадження угоди до обвинуваченого, якому інкримінують вчинення необережного тяжкого злочину, за результатами розгляду кримінальної справи не застосовується жодних обтяжливих кримінально-правових обмежень, які є властивими для кримінальних покарань, із урахуванням тяжкості інкримінованого діяння, безповоротних наслідків порушень правил дорожнього руху, які настали у виді смерті постраждалої особи, та відомостей про особу обвинуваченого та часткове відшкодування ним певної матеріальної шкоди потерпілій. На думку суду, ці обставини підтверджують очевидну невідповідність інтересам суспільства умов угоди про визнання винуватості в частині покарання, яке прокурором та обвинуваченим узгоджено для призначення судом (п.2 ч.7 ст. 474 КПК України).

Із урахуванням вищенаведеного, суд уважає, що умови поданої на затвердження суду угоди про визнання винуватості суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального законів, інтересам суспільства, а тому в її затвердженні слід відмовити, продовживши судове провадження у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 372, 472, п. 1,2 ч.7 ст. 474, 475 КПК України, суд

постановив:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 28 травня 2024 року між прокурором у даному провадження ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Продовжити судовий розгляд даної кримінальної справи в загальному порядку на узгоджений зі сторонами час.

Роз`яснити сторонам провадження те, що повторне звернення з кримінальною угодою в одному кримінальному провадженні цими учасниками справи не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1