ЄУН справи: 336/835/24
Номер провадження: 1-кп/336/712/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000025 від 04.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, громадянина України, розлученого, який на утриманні має неповнолітню дитину, який має незакінчену середню освіту, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 20.00 год. 22.12.2023 до 09.00 год. 23.12.2023 ОСОБА_4 перебував у кімнаті АДРЕСА_2 за запрошенням володільця вказаної квартири ОСОБА_6 . У вказаний період часу у ОСОБА_4 , який достовірно знав про наявність у ОСОБА_6 у згаданій кімнаті цінних речей, виник умисел на таємне викрадення майна потерпілого.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений в Україні на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023, 23.12.2023 приблизно о 08.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_2 , з метою забезпечення собі безперешкодного проникнення до вказаної кімнати в подальшому, без дозволу та без відома ОСОБА_6 взяв ключ від вказаної кімнати, та того ж дня приблизно о 09.00 годині в майстерні за адресою: АДРЕСА_3 , виготовив дублікат вказаного ключа, після чого оригінал ключа повернув.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений в Україні на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 26.12.2023 приблизно о 08.00 год., упевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, за допомогою заздалегідь зробленого ключа від вхідних дверей, відкрив вхідні двері кімнати АДРЕСА_2 , тим самим проник до приміщення вказаної кімнати.

Перебуваючи у вказаній кімнаті, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, таємно викрав з приміщення кімнати майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме:

- ноутбук НР моделі 17-bs041ur, серійний номер 8CG7372KQG, вартістю 4100 гривень;

- павербанк марки Хіаоmі моделі PLM09ZM, на 10 000 mAh, вартістю 543 гривні;

- ноутбук ASUS моделі X552MD-SX020D, вартістю 4666,67 гривень;

- бездротову Bluetooth колонку марки JBL моделі ВооmВОХ Вig чорного кольору, вартістю 699,67 гривень.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований та таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , разом із викраденим майном, покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, продавши його 30.12.2023 ОСОБА_7 , тим самим спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 10 009,34 гривень.

Обвинувачений у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину. Надав детальні пояснення щодо мотивів, часу та способу вчинення злочину. Також показав, що наразі розлучений, одна з двох дочок залишилася проживати із ним, інша з матір`ю. Він усвідомлює протиправність свого поступку, щиро кається у вчиненому та просить пробачення у потерпілого, намагається офіційно працевлаштуватися, зараз перебуває на роботі на іспитовому терміні.

Потерпілий також надав показання суду, підтвердивши, що не заперечує обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що викрадене було йому повернуто. Він має до обвинуваченого претензії морального характеру, але цивільний позов не подавав, адже не знається на юридичних тонкощах.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом ухвалено обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням документів щодо проведених у кримінальному провадженні експертиз, доказів, які характеризують особу обвинуваченого, та процесуальних документів, які впливають на вирішення долі речових доказів.

Отже, оцінюючі надані суду докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі, його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

ёОбставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, відсутні.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Оцінюючи відомості про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 вважається раніше не судимою особою, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є батьком двох неповнолітніх дочок 2008 та 2012 років народження; шлюб із матерю дітей розірваний 01.12.2023, дочка Дар`я натепер проживає з обвинуваченим, що підтверджено витягом з реєстру територіальної громади.

Керуючись вищенаведеним при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, яке закон відносить до тяжкого злочину, конкретні обставини злочину, фактичну відсутність матеріальної шкоди, оскільки викрадене повернуто потерпілому, згадані відомості про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним і достатнім покарання для обвинуваченого у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.4 ст.185КК України.

Оскільки ОСОБА_4 не несе високої суспільної небезпеки, має утримувати неповнолітню дитину, яка проживає із ним, а інша дитина повинна мати змогу спілкуватися з батьком, на переконання суду виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, а тому слід звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши тривалість іспитового строку у межах, визначених ст.75 КК України, із покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст.76 КК України, що буде справедливим і достатнім для попередження вчинення нових кримінальний правопорушень.

Витрати на проведення судових товарознавчих експертиз у сумі 3029,12 грн. відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

За клопотанням прокурора суд залишає раніше обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 349, 373-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на два роки, поклавши на нього передбачені ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Продовжити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь державі процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 3029,12 грн.

Речові докази:

- ноутбук НР моделі 17-bs041ur, серійний номер 8CG7372KQG, павербанк марки Хіаоmі моделі PLM09ZM, на 10 000 mAh, ноутбук ASUS моделі X552MD-SX020D, бездротову Bluetooth колонку марки JBL моделі ВооmВОХ Вig чорного кольору, які відповідно до розписки передані на відповідальне зберігання потерпілому, залишити ОСОБА_6 за належністю;

- диск для лазерних систем зчитування із записами з камери відеспостереження, який постановою слідчого 04.01.2024 визнаний речовим доказом, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня направити поштою.

Суддя ОСОБА_1