Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 518/1745/18
Провадження № 1-кп/499/2/24
У Х В А Л А

Іменем України

28 лютого 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000341, внесеного до ЄРДР від 17.09.2018 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Іванівського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено усне клопотання про заміну йому призначеного судом захисника ОСОБА_5 в зв`язку з тим, що захисник не поспілкувався з ним офіційно, а лише в телефонному режимі та через відео зв`язок та не сходяться в думках з приводу захисту також клопотав про призначення йому перекладача, так як він є вірменом та не розуміє деякі українські слова.

У судовому засіданні прокурор посилався, що дані клопотання задоволенню не підлягають, оскільки обвинувачений дає підстави вважати, що він зловживає правом на захист, шляхом неодноразової заміни захисників, зауважив, що захисник обвинуваченого ОСОБА_5 бере участь у судових засіданнях, ознайомився з кримінальним провадженням, зазначає свою позицію захисту під час проведення судового засідання, з приводу залучення перекладача прокурор зазначив, що ОСОБА_4 є громадянином України та на протязі часу перебування на розгляді даного кримінального провадження про необхідність залучення перекладача не повідомляв та відповідні клопотання не заявляв, тому прокурор звертає увагу, що такі клопотання подаються обвинуваченим з цілю затягування розгляду кримінального провадження та є зловживанням своїми права.

Захисник в судовому засіданні ОСОБА_5 повідомив суду, що він захисником ОСОБА_4 та здійснює свої повноваження як захисник відповідно до закону. Повідомив, що дійсно спілкувався з обвинуваченим по телефону та через відеозв`язок, також звернув увагу суду, що ОСОБА_4 ініціативу про особисту зустріч не проявляв, про бажання організувати особисте конфіденційне спілкування не заявляв.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого, заслухавши думку учасників порвадження дійшов висновку, що у їх задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 49 КПК суддя зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні щодо особи, яка заявила про це клопотання, але за відсутності коштів чи інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Судом було неодноразово реалізовано право обвинуваченого на захист, шляхом призначення захисника на безоплатній основі, а саме судом на протязі судового розгляду шість разів задовольнялось клопотання обвинуваченого про призначення захисника на безоплатній основі, та дві змінювався захисник за платним договором.

Захисник ОСОБА_5 який на даний час здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_4 призначено на підставі ухвали суду на безоплатній основі.

Аналізуючи клопотання та доводи обвинуваченого щодо заміни йому захисника судом не встановлено очевидних обставин неспроможності державного захисника ОСОБА_5 у належному захисті ОСОБА_4 , як і не встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону, який регулює право на захист ОСОБА_5 .

За таких обставин суд констатує, що обвинуваченому ОСОБА_4 забезпечена можливість належної реалізації права на захист, шляхом призначення професійного адвоката, що має відповідний фах та кваліфікацію, проте він, не маючи юридичної освіти, ставить під сумнів професіоналізм захисника, при цьому не залучає собі самостійно захисника, який буде відповідати його критеріям, з яким буде узгоджена правова позиція, та який буде за його викликом та бажанням зустрічатися з ним конфіденційно, та продовжує заявляти клопотання про призначення судом нових адвокатів.

Зазначене, безумовно, свідчить про те, що спрямованість дій обвинуваченого зумовлена не відсутністю ефективного захисту, а бажанням затягнути процес та уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Право особи на заміну захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником. Це право не розповсюджується на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти. В цьому разі особа має право на отримання правової допомоги належної якості та відповідно до стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальному процесі, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 25.02.2014 р. № 386/5.

Стосовно клопотання обвинуваченого про залучення перекладача суд зазначає наступне.

Право на перекладача, зокрема, мають підозрюваний, обвинувачений (пункт 18 частини третьої статті 42 КПК України), потерпілий (пункт 9 частини першої статті 56 КПК України), свідок (пункт 4 частини першої статті 66 КПК України), особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (частина друга статті 581 КПК України) тощо.

Згідно із ч. 1 ст. 68 КПК України, у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

В ході розгляду справи судом була встановлена особа обвинуваченого ОСОБА_4 та йому було роз`яснена суть обвинувачення. Обвинувачений ОСОБА_4 при цьому на запитання головуючого судді українською мовою надавав зрозумілі, чіткі та однозначні відповіді, а також чітко та однозначно зазначив, що обвинувачення йому зрозуміле, і висловив свою позицію щодо нього, був ознайомлений з його правами та обов`язками, і він зазначив, що їх роз`яснень не потребує.

При цьому усі вказані процесуальні дії починаючи з досудового розслідування даного кримінального провадження ( а саме з 2018 року) вчинялися українською мовою, обвинуваченому повною мірою забезпечена можливість виступати в суді та давати показання мовою, якою він бажає, а саме російською мовою, крім того в провадженні постійно приймає участь захисник.

Як встановлено судом з анкетних даних обвинувального акту ОСОБА_4 є громадянином України та проживає на території України, тому зобов`язаний знати українську мову, незалежно від того, яку мову він вважає рідною. Необхідність призначення перекладача повинна обґрунтовуватись поважними причинами, які об`єктивно не давали особі можливості знати державну українську мову, наприклад, коли особа є громадянином іншої держави, а відсутність бажання знати державну мову України громадянином якої особа є тривалий час, не надає права особі вимагати призначення їй перекладача.

Крім того, відповідно до п/п. «е» п. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р. №475/97-ВР, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

У рішенні від 24 вересня 2002 року по справі Кускані проти Сполученого Королівства (Cuscani v UnitedKingdom) Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що перш за все «суд повинен пересвідчитись в тому, що відсутність перекладача не перешкоджає заявнику брати повну участь у розв`язанні питання, яке для нього мало вирішальне значення».

У даній ситуації суд виходить із детального аналізу попереднього мовного досвіду обвинуваченого ОСОБА_4 для з`ясування дійсної необхідності залучення перекладача.

Твердження обвинуваченого про те, що він недостатньо володіє державною мовою, є необґрунтованими, оскільки під час здійснення судового розгляду відсутні жодні підстави вважати, що у обвинуваченого виникають труднощі у розумінні та спілкуванні державною мовою. Крім того, він є громадянином України, проживає в Україні. Раніше під час досудового розслідування процесуальні дії здійснювалися українською мовою без залучення перекладача.

Із звукозапису та журналу судового засідання вбачається, що ОСОБА_4 розуміє українську мову, давав чіткі та послідовні відповіді на питання, поставлені як українською, так і російською мовами, викладав свої думки з приводу процесуальних питань, що розглядалися, зазначив, що висунуте обвинувачення йому зрозуміле, виклав свою версію подій щодо висунутого обвинувачення, інших обставин справи, що підлягають доказуванню.

Суд констатує, що відсутні підстави вважати ОСОБА_4 таким, що не розуміє та недостатньо володіє українською мовою, а його позиція в цій частині є недобросовісною.

За подібних обставин такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 03 червня 2021 року у справі №761/7017/17.

У зв`язку з викладеним, клопотання обвинуваченого про залучення обвинуваченому перекладача є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись 29, 49,68, 350, 370 - 372 суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про заміну захисника та про залучення перекладача відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяРуслан ТИМЧУК