Справа № 627/84/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2024смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючої ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000022 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мурафа Краснокутського району Харківської області, громадянина України, українця, військовозобов`язаного, який має повну загальну середню освіту, непрацюючого, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

у с т а н о в и в :

14.01.2024, о 17 год 10 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , керуючись малозначним приводом, а саме тим, що між ОСОБА_6 і його братом ОСОБА_7 напередодні відбувся конфлікт, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку , з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю , із застосуванням , заздалегідь заготовленої для нанесення тілесних ушкоджень, пластикової пляшки об`ємом 1,5 л, заповненої нафтопродуктами , зайшов на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_6 . Після чого, відкривши ворота гаражу , побачивши, що в приміщенні відпочивають п`ять місцевих мешканців с. Мурафа, один з яких є ОСОБА_6 , спочатку розлив в бік присутніх легкозаймисту речовину - бензин , а потім кинув вказану пляшку з залишками легкозаймистої речовини в бік вказаних осіб та підпалив її.

В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 , у приміщенні гаражу відбулася пожежа, яку присутні самостійно ліквідували, внаслідок чого було порушено громадський порядок та спокій присутніх , у вказаному приміщенні , осіб, а також пошкоджено дерев`яні ворота гаражу, після чого ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинув.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, визнав повністю, не заперечував факту його вчинення при вищевикладених обставинах, пояснивши, що вчинив хуліганство із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу винного.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Визначаючи міру покарання для ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Крім того, суд враховує думку потерпілого щодо призначеного покарання, який на суворому покаранні обвинуваченому не наполягає та претензій до нього не має.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він осудний, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області не перебуває, не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, яка компрометуючими матеріалами відносно нього не розраховує.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку .

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Частиною 2 ст.50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу на те, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі , однак, враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, його щире каяття у вчиненому злочині, дачу обвинуваченим визнавальних показань, а також те , що потерпілий не наполягає на суворому покаранні, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили, підлягає залишенню без змін.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 26.01.2024 , підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Судових витрат по справі немає.

Керуючись статтями 369-371, 373-375 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити попередню - домашній арешт.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 26.01.2024 по справі № 613/59/24 (провадження №1-кс/613/56/24.

Речові докази: пластикову пляшку зі слідами термічної дії; фрагмент пластику зі слідами термічної дії; змив на ватну паличку з поверхні ручки воріт гаража; змив на ватну паличку з поверхні воріт, які горіли ; два змиви на ватну паличку з лівої та правої руки; біологічний зразок слини (букальний епітелій) ; куртку чорного кольору з маркуванням «RZZ», на якій є сліди речовини бурого кольору; чорні штани з маркуванням «АDIDAS», на яких є сліди речовини бурого кольору; чоловіче взуття чорного кольору з маркуванням «ORIGINAL - знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1