В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про визнання винуватості у кримінальому провадженні № 0004858 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого на посаді менеджера ТОВ «Кемікал БЦ», не є адвокатом, не є депутатом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 396 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Встановлено, що статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і амфетамін, включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених - статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства, у ОСОБА_3 виник прямий злочинний умисел, спрямований на надання житлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває у його власності, для незаконного виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено «амфетаміну.

Відразу після цього, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на надання місця для незаконного виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено «амфетаміну», ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, надав дане приміщення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для незаконного, виготовлення, зберігання та вживання зазначеної психотропної речовини.

Після чого, у невстановлений досудовим розслідуванням час та обставин, але не пізніше грудня 2022 року ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 придбали та принесли у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де розмістили і підготували обладнання, речовини та рідини для незаконного виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено «амфетамін».

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, у період з грудня 2022 по 14.06.2023, у приміщенні наданої ОСОБА_3 зазначеної квартири ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , використовуючи наявні в них речовини та рідини, незаконно виготовляли психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, яку незаконно зберігали у даній квартирі.

В подальшому, 14.06.2023 в період з 09.10 год. по 13.36 год. в ході проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_3 виявлено та вилучено речовини, рідини та обладнання, яке ОСОБА_7 та ОСОБА_6 використовувалися під час синтезу психотропної речовини, а саме «амфетаміну» та кінцевий продукт синтезу-психотропну речовину - амфетамін.

Крім того, в період з грудня 2022 року до 14.06.2023 ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_6 організували незаконне виготовлення, зберігання з метою подальшого збуту та незаконний збут психотропної речовини «амфетаміну» у належній ОСОБА_3 квартирі, що за адресою: АДРЕСА_2 .

13.04.2023 о 10.47 ОСОБА_3 , будучи обізнаним про незаконну діяльність ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , пов`язану із незаконним виготовленням та зберіганням психотропної речовини «амфетаміну» з метою подальшого його збуту, приховуючи злочинну діяльність останніх, вчинив активну дію, а саме: відремонтував замок від вхідних дверей у квартиру АДРЕСА_3 , тим самим приховував вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 тяжкого злочину, а саме: незаконного виготовлення, зберігання з метою збуту психотропної речовини амфетамін, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_3 , достеменно знаючи, що в належній йому квартирі, що за адресою: АДРЕСА_2 вчиняється кримінальне правопоршення (тажкий злочин) пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин, у невстанолений час, але не раніше 05.06.2023 та не пізніше 13.06.2023 прибув у вищевказну квартиру.

Відкриваючи замок вхідних дверей, ОСОБА_8 виявив, що дверний замок не зачинений та двері відкрито. Зайшовши до квартири, ОСОБА_8 за запахом та загальними ознаками визначив, що у приміщенні належної йому квартири нещодавно відбулося виготовлення психотропної речовини - амфетаміну, з метою заздалегідь не обіцяного приховування тяжкого злочину ОСОБА_8 відкрив квартирку вікна кімнати та закрив замок вхідних дверей для подальшого унеможливлення виявлення сторонніми особами вчинення тяжкого злочину-незаконного виготовлення та зберігання психотропної речовини - амфетаміну з метою подальшого збуту.

Між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 23 травня 2024 року, укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 1 ст. 317 КК України як надання приміщення для незаконного виготовлення психотропних речовин та за ч. 1 ст. 396 КК України як заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання:

-за ч. 1 ст. 317 КК України у виді 4 років позбавлення волі,

-за ч. 1 ст. 396 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитовому строку терміном 1 рік та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені до нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, зокрема, вимогам ст. 52, 63 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд погоджується з наведеними в обвинувальному акті обставинами, які пом`якшують покарання та визнає відповідно до п.1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання: щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочинів з використанням воєнного стану.

Процесуальні витрати та речоаві докази у справі відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Водночас, враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе зі звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, який на переконання суду, має бути мінімальним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 23.05.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 396 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

-за ч. 1 ст. 396 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку один рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України , а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_9