УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/1099/24

22 травня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090, за обвинувальним актом від 09.05.2024, щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надвірна, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні нікого не має, з професійно повною загальною середньою освітою, військовослужбовця ЗСУ, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Кримінальне правопорушення ним вчинено при наступних обставинах:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.12.2021 ОСОБА_4 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого 30.08.2022 останнім укладено контракт на проходження військової служби строком на 3 (три) роки.

У зв`язку з цим 03.12.2023 солдат ОСОБА_4 направлений для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 та призначений на посаду старшого водія-гранатометника автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_4 у порушення вимог вказаних нормативних актів, вчинив кримінальний проступок за наступних обставин.

Так, 29.04.2024 близько 23 год 00 хв ОСОБА_4 перебував у приміщенні закладу громадського харчування «Siesta», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час також проводили своє дозвілля ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Надалі, цього ж дня близько 23 год 15 хв., ОСОБА_4 безпричинно розпочав чіплятись до ОСОБА_5 , після чого відбувся словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 в присутності сторонніх осіб почав поводити себе агресивно та висловлюватись в сторону потерпілого ОСОБА_5 нецензурною лексикою. В ході словесного конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження останнього.

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та поведінки, діючи з особливою зухвалістю, у присутності сторонніх осіб, з метою вчинення хуліганських дій, безпричинно наніс декілька ударів кулаками рук по голові та тілу ОСОБА_5 , після чого схопивши потерпілого за праву руку, почав тягнути його по підлозі.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, садна потиличної ділянки та синця правого передпліччя, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю. Суду пояснив, що він є військовослужбовцем ЗСУ та на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 29.04.2024 близько 23 год 00 хв. він, перебуваючи у відпустці, перебував у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що в АДРЕСА_2 , де в цей час також перебували ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В подальшому, близько 23 год 15 хв. він безпричинно розпочав чіплятись до ОСОБА_5 , після чого між ними відбувся словесний конфлікт, під час якого він в присутності сторонніх осіб почав поводити себе агресивно та висловлюватись в сторону ОСОБА_5 нецензурною лексикою.

В ході словесного конфлікту він вирішив начести тілесні ушкодження ОСОБА_5 . З цією метою він підійшов до ОСОБА_5 та у присутності сторонніх осіб, з метою вчинення хуліганських дій, безпричинно наніс декілька ударів кулаками рук по голові та тілу ОСОБА_5 , після чого схопивши його за праву руку, почав тягнути його по підлозі.

В результаті його дій потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно легкі тілесні ушкодження.

У вчиненому розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить. Він шкодує про скоєне, критично ставиться до вчиненого. Ним повністю відшкодовано потерпілому завдану шкоду. Просить суд його суворо не карати.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

У підготовому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити у зв`язку із дійовим каяттям, оскільки він повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальний проступок, який не є корупційним, та повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду, який не має до нього жодних претензій.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього поступила письмова заява, в якій просить розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 проводити у його відсутності. Претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. Просить суд обвинуваченого ОСОБА_4 суворо не карати та не заперечує протии закриття кримінального провадження щодо нього.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечив про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, так як він вперше вчинив кримінальний проступок, який не є корупційним та не пов`язаний з корупцією, після вчинення кримінального проступку щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального проступку, повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду, який не має до нього претензій майнового та морального характеру. Тому для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 на підставі ст. 45 КК України є всі передбачені законом підстави.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого, заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Згідно ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У відповідності до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Зі змісту примітки до ст. 45 КК України, корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Санкцією ч. 1 ст. 296 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Тому вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Вказане кримінальне правопорушення відповідно до примітки до ст. 45 КК України не є корупційним та не пов`язане з корупцією.

Також вказане кримінальне правопорушення не пов`язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.ст. 44, 45, 46 КК України, за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ч. 3 ст. 285 КПК України).

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула шкоду. Передбачене у ст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальний проступок, який не є корупційним та не пов`язаний з корупцією, а також не пов`язаний з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повністю визнає свою вину у вчинені кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування та в суді давав послідовні визнавальні показання, повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду, який не має до нього претензій майнового та морального характеру. Також обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, про що заявив клопотання.

Суд також враховує, що обвнувачений не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах, проходить військову службу у складі ЗСУ, по місцю проживання та служби характеризується позитивно, його молодий вік.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність всіх обов`язкових підстав, передбачених ст. 45 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

За вказаних обставин суд вважає, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000090, за обвинувальним актом від 09.05.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, необхідно закрити, та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям, судом не встановлено.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався. Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано. Арешт на майно не накладався. Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 45 КК України, ст.ст. 100, 284-286, 288, 314, 369, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження задовільнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090, за обвинувальним актом від 09.05.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речовий доказ: флеш-носій з фотографіями, зробленими у кафе «Siesta», що за адресою: АДРЕСА_2 , після конфлікту, що мав місце 29.04.2024, який згідно постанови дізнавача від 02.02.2024 після проведення його огляду повернуто власнику повернути власнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1