Справа № 487/4902/24
Провадження № 1-кс/487/3360/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області майор поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000257 від 24.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України про арешт майна

встановив:

04.06.2024 слідчий відділу розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000257 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на рухоме майно, а саме на транспортний засіб автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI (фургон малотонажний), 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 26.11.2020, зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування. Розгляд клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України просив провести без повідомлення та участі власника транспортного засобу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що зазначений транспортний засіб є речовим доказом, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є предметом вчинення злочину, а тому з метою його збереження на нього необхідно накласти арешт.

Сдідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що відділом розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257 від 24.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що 23.05.2023 військовослужбовці рф протиправно заволоділи транспортним засобом автомобілем марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI (фургон малотонажний), 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 26.11.2020, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановами від 25 квітня 2024 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки зберігає на собі сліди злочину і являється предметом вчинення злочину, а також оголошено у розшук.

Враховуючи, що транспортний засіб автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER є речовим доказом, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, з метою його збереження, запобігання можливості відчуження, пошкодження або знищення, та з метою проведення відповідних судових експертиз та слідчих дій в подальшому, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на нього.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так слідчим доведено, що майно, яким заволоділи військові рф є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використано у якості доказів, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий судя

постановив:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на рухоме майно, а саме на транспортний засіб - автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI (фургон малотонажний), 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 26.11.2020, зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому відділу розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1