ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/710/24 Справа № 184/1266/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року Колегії суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000347 від 10.11.2022 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 156, ч. 2, 3 ст. 301, ч. 3, 4 ст. 301-1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000347 від 10.11.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 156, ч. 2, 3 ст. 301, ч. 3, 4 ст. 301-1 Кримінального кодексу України повернуто прокурору.

Доводи апеляційних скарг:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в оскарженій ухвалі суду 1-ї інстанції не наведено об`єктивних недоліків обвинувального акту, які б порушували встановлені ст. 291 КПК України вимоги до цього документу. Наголошує, що суд в підготовчому судовому засіданні, не досліджуючи матеріали кримінального провадження, передчасно вдався в оцінку правильності кваліфікації дій обвинуваченого і дійшов висновку, який не відповідає обставинам справи.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно нього скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції в супереч вимогам постанови ВС КК у справі № 636/336/21, прийняв оскаржену ухвалу про повернення обвинувального акту, оскільки не погодився з правовою кваліфікацією, викладеною в обвинувальному акті за ч. 1 ст. 155 КК України, помилково вважаючи, що таке обвинувачення неможливо буде змінити під час судового розгляду.

Іншими учасниками судового розгляду ухвалу суду в апеляційному порядку не оскаржено.

Позиції сторін в суді :

Прокурор під час судового розгляду просив задовольнити його апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав, наведених в ній, не заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Обвинувачений в судовому засіданні просив задовольнити його апеляційну скаргу та апеляційну скаргу прокурора в повному обсязі.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній, не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291 КПК України: зокрема, не містить анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд першої інстанції повертаючи обвинувальний акт прокурору виходив зокрема з того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки є певна невідповідність фактичних обставин кваліфікації дій обвинуваченого, зокрема в частині викладу об`єктивної сторони відповідного складу злочину.

В той же час, в силу ст. ст. 338-340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись підтримувати державне обвинувачення.

Якщо, встановивши наявність фактичних обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, прокурор не вчинить вказані процесуальні дії, то суд, здійснивши судовий розгляд, повинен в нарадчій кімнаті дати відповідну юридичну оцінку дослідженим доказам і вирішити питання, передбачені кримінальним процесуальним законом.

При цьому, якщо суд дійде до висновків, що не має місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа чи це діяння не містить складу злочину, в якому вона обвинувачувалась, а перекваліфікація дій особи неможлива, виходячи з меж судового розгляду, або не підтверджується вина обвинуваченого, то суд зобов`язаний прийняти рішення у відповідності до ч. 1 ст. 373 КПК України.

Однак, до таких висновків суд може дійти тільки після проведення в повному обсязі судового розгляду з дослідження всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого провадження, тому висновки суду щодо наявності або відсутності певних кваліфікуючих ознак інкримінованого злочину чи достатності фактичних обставин для складу злочину, на даному етапі є передчасними.

Як зазначено у висновку ККС ВС, наданому в постанові від 03.07.2019 у справі №273/1053/17, кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

З наведеного випливає, що саме за результатами судового розгляду шляхом всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки відповідно до закону доказів, можливо буде зробити висновок про доведеність чи безпідставність висунутого обвинувачення, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

В той же час суд першої інстанції, не здійснюючи судового розгляду та не досліджуючи докази, зібрані у кримінальному провадженні, в ухвалі увійшов в обговорення тих питань, які не вирішуються на даному етапі кримінального провадження, зокрема питань, пов`язаних з об`ємом обвинувачення, наявності ознак складу злочину, зокрема об`єктивної сторони злочину.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що прокурором повністю дотриманні вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, так як обвинувальний акт містить чітку його структуру, а саме формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням місця, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а тому колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про недотримання прокурором в цій частині вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими.

Таким чином обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України і підстав для його повернення прокурору, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави, на які посилається суд першої інстанції при поверненні обвинувального акту прокурору не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому доводи апеляційних скарг прокурора та обвинуваченого про безпідставність повернення обвинувального акту прокурору є слушними та підлягають задоволенню.

Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого підлягають частковому задоволенню, оскільки колегія суддів не має процесуальних повноважень приймати рішення щодо визначення складу суду в суді першої інстанції, який має здійснювати розгляд обвинувального акту по суті.

Керуючись ст.ст. 376, 404-419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого задовольнити частково.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2023 року у відношенні ОСОБА_9 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4