Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/464/24
Провадження № 1-кс/483/68/2024
У Х В А Л А

Іменем України

17 квітня 2024 року м. Очаків

Слідча суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А :

15 квітня 2024 року заступник начальника СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївській області з клопотанням, погодженим з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000054 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вчиненому за наступних обставин.

Під час досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що 12 квітня 2024 року о 20 год. 00 хв. на 2 км автодороги О 15-17-01 «Очаків-Чорноморка-Осетрівка-Рівне» сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме невстановлений автомобіль, під керуванням невстановленого водія скоїв наїзд на ОСОБА_5 , який рухався на електросамокаті марки TEVERUN Fighter Supreme, без державного реєстраційного номеру. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

За результатами огляду місця події від 12 квітня 2024 року електросамокат марки TEVERUN Fighter Supreme, який належить ОСОБА_5 був вилучений та поміщений на територію ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що вилучений в ході огляду місця події електросамокат визнано речовим доказом, з метою його збереження та проведення подальших слідчих дій, слідчий просив накласти арешт на вказане майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить про його задоволення.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За змістом ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття зазначених осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши долучені до клопотання документи, слідча суддя дійшла такого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000054 від 13 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

12 квітня 2024 року в ході огляду місця події електросамокат марки TEVERUN Fighter Supreme, без державного реєстраційного номеру, який належить ОСОБА_5 , був вилучений.

Постановою заступника начальника СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 від 13 квітня 2024 року вказаний електросамокат марки TEVERUN Fighter Supreme визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000054.

Розглядаючи в порядку ст.ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В розумінні ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, слідчий посилається на те, що вилучений в ході огляду місця події транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчим доведено існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України, та достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, а також обґрунтовано мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

З врахуванням викладеного, а також того, що слідчим під час розгляду клопотання доведено необхідність збереження речового доказу шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, слідча суддя дійшла висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 372, 376 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання заступника начальника СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на електросамокат марки TEVERUN Fighter Supreme, без державного реєстраційного номеру, який належить ОСОБА_5 , шляхом встановлення заборони на його відчуження, розпорядження та користування, з метою збереження як речового доказу.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя: