КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2777/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 755/4709/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 16 березня 2024 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 16.03.2024 року фактично частково задоволено клопотання старшого слідчого Дніпровського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 13.05.2024 року, з визначенням розміру застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Алчевськ Луганської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні якого знаходяться двоє малолітніх дітей, працюючого неофіційно різноробочим на будівництві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185; ч. 2 ст. 360 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 16.03.2024 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід непов`язаний із триманням під вартою, зокрема домашній арешт в певний період доби.

Мотивуючи апеляційні вимоги захисник вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог Кримінального процесуального закону України.

Захисник наголошує, що стороною обвинувачення не було доведено наявність жодних ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, на думку апелянта вони ґрунтуються лише на припущеннях.

Посилається апелянт і на те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а також на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні СВ Дніпровського УП НП в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000905 від 14.03.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185; ч. 2 ст. 360 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 14.03.2024 у вечірній час доби, тобто під час дії воєнного стану, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, що поєднане із проникненням до сховища (підвального приміщення будинку), а саме кабельно-провідникової продукції з метою подальшого її збуту у вигляді лому кольорових металів прибули до тильного боку будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний із проникненням у сховище, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та скориставшись відсутністю сторонніх осіб, підійшли до отвору, який веде до підвального приміщення вказаного будинку, через який ОСОБА_12 проникла усередину. У цей час ОСОБА_7 залишився спостерігати за навколишньою обстановкою та порадами та наданням засобів допомагав ОСОБА_13 .

Проникнувши до сховища, ОСОБА_11 , виявила усередині кабельно- провідникову продукцію, а саме телефонний кабель типу ТПппЗП 50x2x0,4, який належить АТ «Укртелеком» (СДРПОУ 21560766) та використовуючи наданий їй ОСОБА_7 заздалегідь підготовлений предмет, а саме кухонний ніж, відрізала їх дві частини загальною довжиною 10 та 5 метрів, після чого частину довжиною 10 метрів передала через отвір ОСОБА_7 , який поклав її до своєї сумки, а частину довжиною 5 метрів, поклала у сумку чорного кольору, яку мала при собі, після чого вилізла через отвір із підвального приміщення.

У подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 утримуючи при собі таємно викрадене чуже майно, яке стало об`єктом злочинного посягання, почали покидати місце вчинення кримінального правопорушення, однак були затримані працівниками поліції, тим самим, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від їх волі.

Своїми злочинними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, з корисливих мотивів ОСОБА_7 та ОСОБА_12 намагався завдати матеріальної шкоди АТ «Укртелеком» () на загальну суму 774 гривні.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 360 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що поєднане із проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану.

Крім цього, 14.03.2024 у вечірній час доби, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел на пошкодження телекомунікаційної мережі, перебуваючи поруч із будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та скориставшись відсутністю сторонніх осіб, підійшли до отвору, який веде до підвального приміщення вказаного будинку, через який ОСОБА_12 проникла усередину. У цей час ОСОБА_7 залишився спостерігати за навколишньою обстановкою та порадами та наданням засобів допомагав ОСОБА_11

Приникнувши до сховища, ОСОБА_11 , виявила усередині кабельно- провідникову продукцію, а саме телефонний кабель типу ТПппЗП 50x2x0,4, який належить АТ «Укртелеком» () та використовуючи наданий їй ОСОБА_7 заздалегідь підготовлений предмет, а саме кухонний ніж, умисно відрізала їх дві частини загальною довжиною 10 та 5 метрів, що призвело до припинення надання телекомунікаційних послуг для 33 абонентів. Тим самим, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи значення своїх дій, позбавили абонентів можливості зв`язуватися з екстреними, аварійними, інформаційно-довідковими службами та з іншими абонентами.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 360 КК України, тобто умисному пошкодженні телекомунікаційної мережі, що призвело до припинення надання телекомунікаційних послуг, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

15 березня 2024 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 360 КК України.

16.03.2024 року (клопотання датоване 15.03.2024 року) старший слідчий Дніпровського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 строком на 60 діб, із визначенням розміру застави у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

16.03.2024 року слідчим суддею Дніпровського районного суду міста Києва і зазначене клопотання старшого слідчого було частково задоволено та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 13.05.2024 року включно, з визначенням розміру застави у межах 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення щодо ОСОБА_7 .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 360 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушеннях, та конкретні обставини кримінального провадження.

Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існують обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованому ОСОБА_7 , даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, заставу у межах 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 16.03.2024 року, якою фактично частково задоволено клопотання старшого слідчого Дніпровського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 13.05.2024 року, з визначенням розміру застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4