ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/7080/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/653/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 389 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого:

- 23 червня 2023 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт;

- 10 липня 2023 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України та призначено покарання у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 липня 2023 року відносно ОСОБА_7 , засудженого за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн із застосуванням обмежувальних заходів, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, підлягає самостійному виконанню.

Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, ОСОБА_7 не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з дня прибуття і постановки засудженого ОСОБА_7 на облік у виправному центрі.

Згідно вироку, вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 червня 2023 року, який набрав законної сили 24 липня 2023 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.

04 серпня 2023 року засуджений ОСОБА_7 був поставлений на облік в Лозівському РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, як засуджений за вищезазначеним вироком Лозівського міськрайонного суду до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

04 серпня 2023 року ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та направлений до Комунального підприємства «ЕКО-САН» Лозівської міської ради Харківської області для відбування призначеного вищезазначеним вироком покарання.

ОСОБА_7 , будучи ознайомлений з порядком відбування призначеного судом покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, згідно наказу Комунального підприємства «ЕКО-САН» від 04 серпня 2023 року за №30 та розробленого графіка виходу на роботу в серпні 2023 року, повинен був відпрацювати 76 годин громадських робіт протягом серпня 2023 року, в жовтні 2023 повинен був відпрацювати 48 годин громадських робіт протягом жовтня 2023 року.

04.10.2023, 05.10.2023, 06.10.2023, 09.10.2023 ОСОБА_7 , маючи умисел на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився без поважних причин до Комунального підприємства «ЕКО-САН» Лозівської міської ради Харківської області для відпрацювання громадських робіт, чим порушив вимоги порядку та умови відбування покарання у виді громадських робіт передбачені п. 2 ч. 3 ст. 40 КВК України - невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Судом першої інстанції обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення розглянутий без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Прокурор подав апеляційну скаргу на вирок суду, від якої в подальшому відмовився в порядку ст. 403 КПК України.

Обвинувачений в апеляційній скарзі просить вирок змінити шляхом пом`якшення призначеного покарання, а саме визначити покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 за обвинуваченням у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, від відбування основного покарання у виді 1 року обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції призначив занадто суворе покарання, яке є неспіврозмірним вчиненому і підлягає пом`якшенню, оскільки судом у вироку було не належним чином враховано всі пом`якшуючі обставини.

Зокрема, судом не враховано, що на час ухвалення рішення по справі обвинуваченим було повністю відпрацьовано всі визначені йому години в КП «ЕКО-САН».

Також, з невідомих обвинуваченому підстав, матеріали справи не містять інформацію про поважність причин неявки на роботу до КП «ЕКО-САН» у визначені дні, оскільки в телефонному режимі ним було повідомлено керівника про необхідність з групою волонтерів, в якій він перебуває з початку воєнних дій на території України, відвезти гуманітарний вантаж на передову у Донецькому напрямку, та на зворотному напрямку забрати техніку, понівечену обстрілами, щоб відремонтувати і повернути її в робочому стані знову на передову.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій ніким не оскаржуються, а тому на підставі ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

При призначенні покарання суд у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України повинен призначити його з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо.

Згідно із положеннями ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим як внаслідок м`якості, так і суворості.

Верховний Суд у своїй Постанові від 07 листопада 2018 року по справі № 297/562/17 висловив таку позицію, що реалізація дискреційної функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи не застосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

На підставі викладеного, а також враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані, які характеризують обвинуваченого, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, колегія суддів вважає можливим призначити покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Зокрема, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий:

23 червня 2023 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт.

Згідно довідки КП «ЕКО-САН» Лозівської міської ради № 1164 від 28.11.2023, станом на 28.11.2023 ОСОБА_7 відпрацював 200 годин громадських робіт.

10 липня 2023 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до платежу № 16.08.2023 штраф в розмірі 850 грн сплачений.

Крім встановлених судом першої інстанції даних, що характеризують обвинуваченого, судом апеляційної інстанції враховано, що на даний час ОСОБА_7 активно приймає участь у благодійній діяльності, зокрема разом з учасниками Благодійної організації «Благодійний фонд «Від серця до серця 2022» доставляє гуманітарні грузи до військових на Донецькому напрямку, де ведуться активні бойові дії, та здійснює ремонт пошкодженої техніки.

При цьому, колегія суддів враховує обставини вчинення злочину, його наслідки, та вважає, що саме покарання з випробуванням забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним вчиненому, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

З огляду на викладене, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 408, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_7 змінити.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: