ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4503/23 Номер провадження 11-кп/814/1469/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000573 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимого, останній раз:

29.12.2022 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 249 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі,

засуджено за ч.2 ст. 307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.12.2022, і остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

На вирок суду обвинувачений подав апеляційну скаргу.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Від прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 надійшло клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку клопотання, обвинуваченого та захисника, які заперечили проти клопотання прокурора та просили не обирати обвинуваченому запобіжний захід, перевіривши доводи клопотання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Колегією суддів було встановлено, що ухвалюючи вирок суд першої інстанції залишив без змін запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Крім цього у вироку суду зазначено, що строк покарання ОСОБА_8 необхідно рахувати з моменту фактичного затримання.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.07.2023 ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави. Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.08.2023 та ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.10.2023 ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави. 23.10.2023 ОСОБА_8 звільнено з-під варти під заставу.

З повідомлення Держаної установи «Романська виправна колонія (№56)» вбачається, що за розпорядженням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.02.2024, вирок суду набрав законної сили 19.01.2024. На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_8 було затримано та 06.05.2024 він прибув в установу для відбування покарання, призначеного вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.10.2023.

Засуджуючи ОСОБА_8 за вчинення тяжких злочинів до позбавлення волі, суд першої інстанції визнав доведеною вину обвинуваченого у вчиненні злочинів.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити йому покарання, тобто не оспорює доведеність вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визначено покарання у виді 6 років 3 місяців позбавлення волі. Також судом встановлено, що ОСОБА_8 неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, зокрема і злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, злочини у даному провадженні вчинив як до так і після попереднього вироку, що вказує на його суспільну небезпечність та схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Тому є достатні підстави вважати щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У статті 374 КПК України визначено зміст вироку суду, де поміж іншим зазначено, що у разі визнання особи винуватою суд приймає рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідно до розділу ІІ КПК України включає запобіжні заходи, але без посилань на часові рамки їх дії, а з вказівкою на конкретну подію набрання вироком законної сили.

Відповідно до Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 2019 року №?1769/5, підставами для приймання до СІЗО та тримання ув`язнених і засуджених серед інших є вирок суду, що не набрав законної сили, але передбачає тримання особи під вартою.

В роз`ясненнях Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №14 від 19 грудня 2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» зазначено, що під час ухвалення обвинувального вироку суд вправі застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили. Суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у такому випадку з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення.

Враховуючи викладене, те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також те, що на даний час ОСОБА_8 перебуває в установі виконання покарання, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі ч.3 ст.377 КПК України - якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Існування виключних обставин, які б дозволяли призначити обвинуваченому більш м`який запобіжний захід в матеріалах справи відсутні.

З огляду на вказане, а також те, що ОСОБА_8 засуджений за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час апеляційного розгляду та виконання ним рішень у справі, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Тому клопотання прокурора про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4