В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2024 р. Справа153/321/24

Провадження1-кп/153/19/24-к

у судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001

про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився 1971 року у серпні місяці 31 числа у селі Клембівка Ямпільського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, інвалідності немає, раніше судимого 29 січня 2024 року Ямпільським районним судом Вінницької області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням йому іспитового строку тривалістю два роки, громадянина України, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 29 грудня 2023 року близько 16 години 30 хвилин перебуваючи на проїжджій частині дороги поряд з домоволодінням АДРЕСА_2 , зустрів ОСОБА_6 , з якою раніше перебував у неприязних відносинах, через неодноразові словесні суперечки на побутовому ґрунті. При цьому, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 знову виникла словесна суперечка, під час якої у ОСОБА_5 виник умисел на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. У ході вказаної суперечки ОСОБА_5 перебуваючи на проїжджій частині дороги, неподалік домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з метою спричинення тілесних ушкоджень, 29 грудня 2023 року близько 16 години 40 хвилин кулаками рук наніс ОСОБА_6 п`ять ударів в ділянку голови та шиї ззаду. Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців по задній поверхні шиї у верхній третині, які відповідно до висновку експерта №4 від 02 січня 2024 року по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєному не визнав. Зазначив, що він йшов з куркою під рукою, побачив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і сказав ОСОБА_6 що це її курка. Вказав, що ударив ОСОБА_6 один раз, бо вона впала. Ногами ОСОБА_6 не бив, вона йому не погрожувала. Пояснив, що 5000 грн. в нього забрали, однак не знає хто і де вони ділись. Вказав, що потерпіла йому не погрожувала, вчепилася за одяг, бо побачила курку. Зазначив, що він пояснив потерпілій, що курку знайшов біля гаража. Також вказав, що курку не крав. «Луцьнув» один раз потерпілу і пішов. Пояснив, що це була самооборона.

Не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується показаннями, а саме:

Із показань потерпілої ОСОБА_6 даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що 29.12.2023 вона поверталася від криниці. Близько 16 години 20-30 хвилин побачила обвинуваченого, який ніс її курку. Пояснила, що коли вона підійшла до обвинуваченого, він почав її бити куркою, а коли курка втекла, він ударив її в голову, після чого вона впала. Вказала, що обвинувачений бив її на чоловічому рівні (як б`ються чоловіки). Також пояснила, що разом із нею була ОСОБА_7 , яка просила ОСОБА_5 аби він не бив її (потерпілу). Вказала, що спочатку бив в обличчя, шию, а потім по голові. Зазначила, що у неї було червоне око і синець. Боліла голова. Також пояснила, що обвинувачений перед цим заліз до її хати через вікно і викрав їжу. Вказала, що на телефоні був включений диктофон, де чути дихання обвинуваченого і крики за гроші в сумі 5000 грн., бо його оштрафували в суді і які не додали йому з орендної плати (паю). Зазначила, що обвинувачений один раз вдарив куркою і лівою рукою, після чого вона впала і він почав бити її ногами та щось приповідати (говорити). Пояснила, що викликала дільничного, який сказав їй у понеділок поїхати в лікарню пройти експертизу, однак у понеділок не було експерта тому вона поїхала на наступний день.

Із показань свідка ОСОБА_7 даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що 28.12.2023 чи 29.12.2023 близько 17 години вона йшла з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 побачила їх. В ОСОБА_5 в руці була курка. Вказала, що нанесення тілесних ушкоджень почалося з того, що ОСОБА_6 побачила, що обвинувачений несе її курку. Удари наносилися обвинуваченим потерпілій по голові. Потерпіла спочатку стояла, а потім впала на землю. ОСОБА_5 виражався нецензурними словами, ображав потерпілу. Потерпіла захищалася. Вказала, що коли потерпіла впала на землю, ОСОБА_5 почав наносити удари ногою по тулубу потерпілої.

Із показань свідка ОСОБА_8 даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що близько 17 години він сидів та доглядав за курми. Біля його домоволодіння знаходиться річка. Вказав, що ОСОБА_5 йшов попід річку з іншого боку. Після чого, ОСОБА_5 перейшов кладку і пішов попід річку в сторону, де проживає потерпіла. Але як ОСОБА_5 зайшов на подвір`я до потерпілої він не бачив, та бачив як обвинувачений знаходився на подвір`ї у потерпілої. Також не бачив, як обвинувачений викрав курку. Побачив лише, як ОСОБА_5 несе курку, встав з пенька і запитав його, де він взяв курку. Після чого, почав сваритися із ОСОБА_5 . На сварку вийшла його донька ОСОБА_7 . Через 5 хвилин почув крик на дорозі, однак думав, що діти граються. Коли вийшов на дорогу то побачив свою доньку ОСОБА_9 , потерпілу ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_5 . Вказав, що потерпіла ОСОБА_6 забігла до нього на подвір`я заплакана, розтріпана, однак крові на ній не бачив, була стривожена. Також вказав, що він не був присутній при бійці.

Окрім того вина обвинуваченого підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

Із висновку експерта №4 від 02.01.2024 судом встановлено, що у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця по задній поверхні шиї у верхній третині, яке могло виникнути від одноразової дії тупого/их/, твердого/их/ предмета/ів/ з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо 29.12.2023 і по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 03.01.2024 судом встановлено, що на відео зафіксовано як потерпіла вказала місце та спосіб отримання нею тілесних ушкоджень, які їй завдав обвинувачений.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 03.01.2024 судом встановлено, що на відео зафіксовано як свідок ОСОБА_7 вказала місце та спосіб отримання потерпілою тілесних ушкоджень, які їй завдав обвинувачений.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 27.02.2024 судом встановлено, що на відео зафіксовано як обвинувачений показав як він наніс один удар потерпілій.

Із протоколу огляду предмета від 02.01.2024, заяви ОСОБА_6 від 02.01.2024 з аудіо записом на диску судом встановлено, що чутно голоси двох жінок та одного чоловіка, а також чути крики жінок, одна із жінок кричить «Славіку лиши її».

Всі вищенаведені докази, досліджені в судовому засіданні, оцінені судом як належні та допустимі, містять інформацію щодо предмету доказування у даному кримінальному провадженні.

Показання потерпілої ОСОБА_6 узгоджуються з дослідженими матеріалами справи, як в частині розвитку подій 29.12.2023, місця, механізму, способу нанесення тілесних ушкоджень, причин конфлікту, так і наявними наслідками, а саме: тілесними ушкодженнями, які були виявлені у потерпілої, в результаті того, як обвинувачений наносив удари потерпілій ОСОБА_6 .

Аналізуючи показання потерпілої ОСОБА_6 та свідківОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були допитані під час судового розгляду, суд розцінює їх показання як правдиві, оскільки вони є чіткими та послідовними, узгоджуються між собою, перед допитом потерпіла та свідки попереджались про кримінальну відповідальність за завідоме неправдиве показання. Крім того, свідчення потерпілої та свідків відповідають іншим доказам, які безпосередньо досліджені судом, а саме даним висновком експерта, іншим дослідженим в судовому засіданні доказам, які підтверджують винуватість ОСОБА_5 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України при обставинах, визнаних судом встановленим.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 суд розцінює, як намагання останнього уникнути покарання за вчинене, оскільки його показання під час судового розгляду були різними, не узгоджувались між собою, та спростовуються сукупністю допустимих та досліджених судом доказів. Доводи обвинуваченого про те, що нанесення ударів потерпілій було пов`язано із самозахистом та тим, що він перебував у стані необхідної оборони не знайшли свого підтвердження внаслідок аналізу доказів у справі в їх сукупності. Суд вважає показання обвинуваченого обраним способом захисту, оскільки вони суперечать даним інших доказів (пояснення потерпілої, свідків та письмових доказів) щодо обставин події. При цьому, показання потерпілої та дані письмових доказів є узгодженими між собою.

Досліджені та проаналізовані зібрані по справі докази, тобто фактичні дані, які містяться в показаннях обвинуваченого, потерпілої та свідків, їх об`єктивна оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст.368 КПК України, дають підставу суду вважати про обґрунтованість пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_5 .

Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 встановленою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_6 .

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного.

Обставин, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України, судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує: що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, що підтверджується даними вимоги вих.№26/227/2024 та вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 29.01.2024. Негативно характеризується за місцем проживання, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та довідкою-характеристикою від 04.01.2024. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується довідками вих..№2 та вих..№ 3 від 05.01.2024.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт у максимальному розмірі передбаченому санкцією даної статті. Покарання у виді штрафу суд вважає за недоцільне призначити, так як ОСОБА_5 немає заробітку (доходу) і не зможе виконати дане покарання. Покарання у виді виправних робіт суд не може призначити, так як обвинувачений ніде не працює.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 29.01.2024 ОСОБА_5 був засуджений за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 29.01.2024 відносно ОСОБА_5 , який був засуджений за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, необхідно виконувати самостійно.

Речовий доказ DVD-R диск, який згідно постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 02.01.2024 визнано речовим доказом, то суд вважає за необхідне згідно ст.100 КПК України залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався, клопотань про застосування відносно нього запобіжного заходу не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.50, 65-67, 70, 72, 125 КК України, ст.ст.100, 127-129, 368 - 370, 373, 374, 392, 393, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

На підставі ч.3 ст.72 КК України вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 29 січня 2024 року №153/1531/23 про визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та звільнення на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та встановлення іспитового строку 2 (два) роки - виконувати самостійно.

Речовий доказ DVD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ямпільський районний суд Вінницької області. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1