Справа № 943/207/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/560/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника МТСБУ адвоката ОСОБА_6 на вирок Буського районного суду Львівської області від 19.04.2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, раніше не судимого, не одруженого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9

встановила:

оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та обрано покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання в частині основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки у відповідності до вимог ст.76 КК України(періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи.)

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, до вступу вироку в законну силу, залишено попередній.

Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України // на користь ОСОБА_10 22115.25 гривень за заподіяння матеріальної шкоди здоров`ю ОСОБА_11 та 1105.76 гривень заподіяної моральної шкоди.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України // на користь ОСОБА_12 68091.74 гривень за заподіяння матеріальної шкоди здоров`ю та 3404.58 гривень заподіяної моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 /РНОКПП: НОМЕР_1 в користь ОСОБА_10 /РНОКПП: НОМЕР_2 / - 198894.24 гривень заподіяної моральної шкоди, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та 146595.42 гривні в користь ОСОБА_12 /РНОКПП: НОМЕР_3 , заподіяної моральної шкоди.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України // на користь ОСОБА_13 /РНОКПП: НОМЕР_4 / 34420 гривень за евакуацію транспортного засобу.

Вирішено питання речових доказів, арештованого майна і судових витрат.

Згідно з вироком суду, 09 вересня 2023 близько 13 години 20 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_5 , рухаючись автодорогою Київ-Чоп неподалік м. Буськ Золочівського району Львівської області, траса М 06 на 486км + 500 метрів дороги, у напрямку до м. Києва, порушив вимоги Р.1 п. 1.5; Р. 2 п. 2.36); Р.12 п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, які виразилися в тому, що він керуючи технічно справним транспортним засобом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не обравши безпечної швидкості, яка б забезпечила постійний контроль за його рухом, здійснюючи рух поза межами населеного пункту, не дотримався безпечної дистанції до попутного транспортного засобу, що рухався попереду із нижчою швидкістю ніж керований ним транспортний засіб, не своєчасно зменшив швидкість, шляхом застосування гальмування аж до зупинки керованого транспортного засобу, в результаті чого виникло переміщення транспортного засобу в стані заносу на зустрічну смугу руху, що призвело до зіткнення із автомобілем марки «CНERY T1GG0 2 PRO», р.н. НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_14 , водій якого рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритих переломів численних ділянок однієї нижньої кінцівки, закритого багатоуламкового внутрішньо-суглобового перелому дистального метаепіфізу правої великогомілкової кістки та перелому латеральної кісточки справа зі зміщенням кісткових фрагментів, відкритого перелому правого наколінника без зміщення кісткових фрагментів, перелому виростків правої великогомілкової кістки із задовільним стоянням кісткових фрагментів, що відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я, садна в ділянці лівого ліктевого суглоба, множинних забійних синців тіла, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Пасажир вказаного автомобіля малолітня ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала важку відкриту проникаючу черепно- мозкову травму, забій головного мозку важкого ступеня з контузійно- геморагічним вогнищем в правій лобній частці, пневмоцефалію, перелом лобної кістки з обома стінками лобної пазухи та переходом на основу черепа, лінійний перелом виличної кістки справа, забійну рану лобної ділянки та в ділянці правого колінного суглобу, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення, а також садна на задній поверхні лівого передпліччя, крайовий злам 1-го зуба верхньої щелепи зліва, що відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Не погоджуючись із оскарженим вироком суду, представник МТСБУ адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок Буського районного суду Львівської області від 19.04.2024 року в частині вирішеного цивільного позову до Моторного (транспортного) страхового бюро України та відмовити у задоволенні позову.

В мотивах своєї апеляційної скарги зазначає, при вирішення цивільного позову Судом першої інстанції не було взято до уваги приписи Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктом 2.1. ст.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими: актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми нього Закону.

На момент настання ДТП транспортний засіб «Шевроле», державний номерний знак НОМЕР_5 не було забезпечено договором обов`язкового страхування, внаслідок чого позивач звернувся з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України для відшкодування нанесеної шкоди в порядку підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону № 1961-IV.

Відповідно ст. 26-1 Закону № 1961-IV - Відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» ПУНКТУ 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону. - МТСБУ відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Норми ст. 26-1 Закону № 1961-IV відносно МТСБУ є відсилочною, то потерпілі у даній справі не є тими особами, які мають право на отримання відшкодування передбаченого ст. 26-1 Закону № 1961-IV у зв`язку з наступним: і

Норма статті 26-1 Закону № 1961-IV відносно МТСБУ є відсилочною, адже відсилає до ст. 41 Закону № 1961-IV, яка передбачає випадки, коли МТСБУ відшкодовує моральну шкоду, а саме у випадках передбачених:

a) підпункт «г» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-ГУ - особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

13.1. Учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у ЇЇ присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

b) підпункт «ґ» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV - у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом :та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності

c) підпункт «в» пункту 41.2 статті 41 Закону № 1961-IV - транспортним Засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" - автомобіль обвинуваченого не є таким автомобілем, що підпадає під підпункт «в» ПУНКТУ 41.2 статті 41 Закону № 1961-ГУ

Потерпіла у даній справі, мала би право на отримання відшкодування визначеного ст. 26-1 Закону № 1961-IV від МТСБУ у тих випадках, коли б були наявні підстави, передбачені підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.Х та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону № 1961-IV - у даній справі такі підстави відсутні, оскільки звернення з позовом грунтується на підпункті «а» пункту 41. статті 41 цього Закону № 1961-1V.

Отже, відповідно до норм ст. 26-1 та пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961- IV МТСБУ не відшкодовує моральну шкоду на підставі підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону № 1961-ГУ та отже вирок в частині відшкодування моральної шкоди та стягнення такої шкоди є незаконним та повністю необґрунтованим, адже не підпадає під виключення встановлені ст. 26-1 Закону № 1961-IV.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані Витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою. Лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Суд задовольняючи позов, не зазначив жодної норми та докази, які підтверджують розмір шкоди, що суперечить закону, внаслідок чого суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволенні позову до МТСБУ у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю розміру нанесеної шкоди.

Згідно п. 41.1 ст. Закону України № 1961-IV МТСБУ (Відповідач) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовується шкода на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння; а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність,; крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону № 1961 -IV забезпечений транспортний засіб транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до п. «а» ц. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який; не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та майну, яке знаходиться в такому транспортному засобі.

У МТСБУ є обов`язок по відшкодуванню шкоди, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, у разі відсутності у винної особи договору обов`язкового страхування, тільки водію транспортного засобу, який є забезпеченим в розумінні п. 1.7 ст. 1 Закону, тобто має поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Позивачем по справі не надано доказів того, що транспортний засіб «CНERY T1GG0 2 PRO», р.н. НОМЕР_6 , був забезпечений, а отже у МТСБУ відсутні підстави сплачувати регламенту виплату передбачену ст. 41 Закону № 1961 -IV

Таким чином, судом першої інстанції не враховано при винесенні рішення про задоволення позову даних вимог закону не дотримано. Суд не вказав жодної норми та підстави задоволення позову, що вказує на формальний розгляд справи та належним чином не досліджено докази.

Також суд взагалі не звернув уваги на заперечення МТСБУ щодо розміру шкоди та доказів наданих стороною позивача. Не звернув увагу, при задоволенні позову, на спеціальні норми, коли саме відшкодовує моральну шкоду МТСБУ внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про задоволення позову.

Представник МТСБУ в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, подав колегії суддів клопотання, в якому просив слухати справу за його відсутності. Обвинувачений та його захисник у судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, хоч були належним чином повідомленні про час і місце слухання справи.

У відповідності до положень ст. 405 КПК України. колегія суддів ухвалила слухати справу без учасників процесу, які в судове засідання не з`явились.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення прокурора та представника потерпілих ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримано.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглядалось судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки ОСОБА_7 визнав винуватість, відтак суд першої інстанції обмежився допитом обвинувачених, представника потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується і не може бути оскаржений.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо заявленого цивільного позову до МТСБУ, то колегія суддів зазначає наступне.

Внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_7 , малолітня ОСОБА_11 отримала тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення та перебувала в реанімаційному відділенні ВП «Лікарня Святого Миколая» з 09 по 21 вересня 2023 року. У зв`язку з лікуванням дитини, мати дівчинки понесла матеріальні витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, реабілітацією потерпілої у лікувальному закладі, медичним піклуванням та придбанням лікарських засобів на суму 22115,25 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями, товарними чеками, які датовані після вчинення ДТП.

Разом з тим, цивільно правова відповідальність водія транспортного засобу «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_5 , ОСОБА_7 , на момент ДТП, не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ч.2.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 41.1. даного Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно правову відповідальність.

З врахуванням наведеного, в користь матері ОСОБА_10 підлягають стягненню 22115,25 гривень, як витрати на лікування малолітньої дитини.

Окрім того, внаслідок дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_12 заподіяно шкоду здоров`ю. 15 вересня 2023 року потерпілому проведено операцію малогомілкової та великогомілкової кістки з використанням металоконструкції, вартість якої становить 56700 гривень. На лікування потерпілого, останнім було витрачено 11391,74 гривні на придбання лікарських засобів, що підтверджується долученими до позову квитанціями.

Загальна сума завданого матеріального збитку становить 68091,74 гривні, яка підлягає стягненню з Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Також малолітній ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_7 , заподіяно моральну шкоду, яка проявилася у глибоких душевних стражданнях, порушенні спокійного сну, невпевненості у завтрашньому дні, виникнення труднощів у спілкуванні з людьми, підірвало здоров`я, у дитини виявлено підвищену травмованість, страх перед майбутнім, знизилась здатність до фізичної та розумової праці.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (стаття 23 ЦК України).

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Виходячи з засад справедливості, розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обсяг моральних страждань потерпілих, завдана моральна шкода підлягає частковому відшкодування, а саме стягнути в користь ОСОБА_10 за заподіяну моральну шкоду ОСОБА_11 - 200000 грн., в користь ОСОБА_12 150000 грн. завданої моральної шкоди.

Відповідно до ст. 26-1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком С у випадках, передбачених підпунктами ОСОБА_15 і «Г» пункту 41.1 та підпункту «В» пункту 41.2 ст. 41 цього Закону МТСБУ» відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Оскільки шкода, яка заподіяна здоров`ю ОСОБА_11 , внаслідок ДТП, становить 22115.25 грн., а тому моральна шкода у розмірі 5 відсотків від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, становить 1105.76 грн., яка підлягає стягненню з МТСБУ в користь ОСОБА_10 , а з винуватця дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_7 198894.24 грн. завданої моральної шкоди.

Заподіяна шкода здоров`ю ОСОБА_12 становить 68091.74 грн., моральна шкода у розмірі 5 відсотків від страхової виплати становить 3404.58 грн., що підлягає стягненню з МТСБУ. З ОСОБА_7 , як винуватця дорожньо-транспортної пригоди, підлягає стягненню 146595.42 грн. завданої моральної шкоди.

Представник цивільного відповідача покликається на те, що в порушення норми 35 Закону № 1961-IV « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі Закон ОСЦ ПВВ НТЗ)», потерпілими не було подано МТСБУ оригінал документів, що підтверджують витрати на лікування, що позбавляє відповідача можливості розслідувати страховий випадок з тих підстав позов поданий потерпілими є передчасним.

Однак така позиція не узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду України від 19 червня 2019 року. Справа № 465/4621/16-к у якій зазначено, що для задоволення в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до МТСБУ про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку ст. 35 Закону «Про ОСЦ ПВВ НТЗ», не є обов`язковим.

Що стосується цивільного позову в частині відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу, суд вважає, що такі підлягають до задоволення, оскільки, згідно письмового договору від 21.02.2024 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_16 (перевізником) та ОСОБА_13 вартість доставки автомобіля без колеса моделі «CHERY TIGGO» д.з. НОМЕР_7 , належного ОСОБА_13 з місця стоянки с. Вербляни Золочівського району Львівської області до с. Червона Слобода Черкаської області, становить 34420 грн. з розрахунку за 1км - 20 грн., завантаження автомобіля без колеса 700 грн., відстань перевезення в обидві сторони 843 км. /843х2х20+700/.

Таким чином, доводи представника МТСБУ адвоката ОСОБА_6 , викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не заслуговують на увагу. Підстав для відмови в цивільному позові до МТСБУ колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли слугувати причиною скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено. Відтак вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу представника МТСБУ адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

вирок Буського районного суду Львівської області від 19.04.2024 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника МТСБУ адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4