Справа № 190/1414/23
УХВАЛА

18 березня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000124 від 10.02.2016 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні захисником заявлено письмове клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт , посилаючись на те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, відсутня неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого, обвинувачений раніше не судимий, має сімю і утриманців, також вказував на наявність житла в обвинуваченого і можливість працювати он-лайн.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Прокурор не заперечував щодо даного клопотання .

Заслухавши сторін, суд дійшов таких висновків.

Згідно ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони провадження, має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, згідно ухвали слідчого судді від 18.05.2023 ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. У подальшому, строк дії даного запобіжного заходу неодноразово продовжувався.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Харченко проти України», «Єлоєв проти України», "Фельдман проти України", "Ходорковський проти Росії", "Сааді проти Сполученого Королівства", п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи, означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних більш м`яких запобіжних заходів замість тримання під вартою. Дотримання принципу пропорційності між важливістю негайного виконання зобов`язання, та важливістю забезпечення права на свободу є необхідним в демократичному суспільстві.

Обставини, на які посилався суд при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, змінилися, тому суд вважає, що більш м`який запобіжний захід може запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно до ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, раніше несудимий, має місце проживання, має можливість працевлаштуватись до ФОП ОСОБА_6 , також судом завершено дослідження доказів по провадженню. Враховуючи викладене та існування ризику переховуватись від суду, на думку суду, такий запобіжний захід як домашній арешт в повній мірі може запобігти даному ризику.

Отже, оскільки по справі слід завершити судовий розгляд, частина ризиків продовжує існувати, а строк тримання обвинуваченого під вартою без вироку суду є тривалим, суд вважає необхідним змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт відповідно до правил ст.181 КПК України з заборонами, передбаченими ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 181, 331 ч.3 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на два місяці, тобто з 18 березня 2024 року до 18 травня 2024 року .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1.Не відлучатися із м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області без дозволу суду.

2.Не залишати цілодобово місце постійного проживання по АДРЕСА_1

3.Повідомляти суд про зміну свого місця проживання з адреси: АДРЕСА_1 на іншу адресу.

4. Утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками, експертами по даному кримінальному провадженні;

5. Здати на зберігання до місцевих територіальних органів Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали доручити КРУП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити обвинуваченому після її проголошення.

Для контролю копію ухвали направити прокурору та КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення, та в апеляційному порядку оскарженню не підлягає .

СУДДЯ