УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року

м. Київ

справа № 761/41253/23

провадження № 51-1436 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року частково задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру в межах кримінального провадження № 0000021 від 07 березня 2018 року.

Постановлено скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 27 червня 2023 року в межах кримінального провадження № 0000021 від 07 березня 2018 року, складене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідування та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 щодо ОСОБА_5 .

В задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року задоволено апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , з внесеними останнім доповненнями до неї, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року скасовано.

Постановленонову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 про скасування у кримінальному провадженні № 0000021 повідомлення ОСОБА_5 , зокрема: від 18 червня 2019 року про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України (далі - КК); від 28 вересня 2022 року про нову підозру і зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 212, частиною 3 статті 209 КК; від 27 червня 2023 року про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 212, частиною 3 статті 209 КК, із зобов`язанням прокурора у цьому кримінальному провадженні негайно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скасування повідомлення ОСОБА_5 про підозру, про що письмово повідомити останню та її захисника.

У касаційній скарзі захисник просить переглянути в касаційному порядку ухвалу Київського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Захисник вказує на те, що суд апеляційної інстанції провів судове засідання без його участі, при тому, що участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні. Зокрема, вважає, що апеляційний суд, ставлячи під сумнів дійсність повідомленої інформації про зайнятість в іншому процесі та поважність причин неявки, не вжив жодних дій, направлених на з`ясування такої інформації, а отже необґрунтовано та в порушення вимог частини 1 статті 52, частини 4 статті 405 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) провів розгляд справи, чим вчинив дії, які порушили право захисника та його підзахисного взяти участь у розгляді справи.

Посилається на те, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено, які статті закону було порушено судом першої інстанції та не наведено підстав, зазначених у статтях 409 - 412 КПК, що, на його думку, свідчить про недотримання судом апеляційної інстанції вимог закону щодо змісту ухвали суду апеляційної інстанції та призвело до істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону, перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Стверджує, що колегією суддів апеляційної інстанції не надано оцінки тому факту, що ОСОБА_5 , починаючи з 22 квітня 2019 року перебуває поза межами митної території України, а саме постійно проживає на території Республіки Кіпр. Вказує, що така обставина повною мірою документально підтверджена стороною захисту та детально досліджена слідчим суддею відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року та жодним чином не наведена, не спростована колегією суддів Київського апеляційного суду та не вказано причин помилковості доводів слідчого судді в цій частині.

Вважає, що «тимчасова відсутність» ОСОБА_5 у контексті правового регулювання змісту частини 2 статті 135 КПК за даних обставин відсутня, а орган досудового розслідування зобов`язаний був вжити заходів щодо належного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 за адресою її фактичного постійного перебування, місцезнаходження, починаючи з 22 квітня 2019 року, в порядку частини 1 статті 566 та частини 7 статті 135 КПК.

На думку захисника, не відповідає вимогам КПК твердження апеляційного суду про те, що направлення на адресу захисників повідомлення про підозру ОСОБА_5 є достатньою підставою вважати про належне вручення повідомлення про підозру саме їй.

Водночас наголошує на тому, що обставини належного процесуального вручення у спосіб, передбачений КПК, особі повідомлення про підозру у разі перебування такої особи за межами митної території України було предметом неодноразового розгляду колегії суддів Київського апеляційного суду (справа № 760/8080/22 рішення від 03 серпня 2022 року; справа № 757/24725/19-к рішення від 17 липня 2019 року).

Крім того, вказує на те, що суд апеляційної інстанції утримався від мотивування свого рішення в частині викладення короткого змісту судового рішення суду першої інстанції та встановлених судом першої інстанції обставин щодо скасування підозри за частиною 2 статті 209 Кримінального кодексу України, що, як вважає захисник, порушує вимоги пункту 2 частини 1 статті 419 КПК та позбавляє сторону захисту в реалізації належних їй процесуальних прав на справедливий суд.

До того ж, посилається на практику Європейського суду з прав людини щодо вмотивованості судових рішень та постанову пленуму Верховного Суду України від 15 квітня 2005 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства про кримінальну відповідальність за легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом» .

Також, захисник просить передати таке кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до вимог частини 4 статті 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та копій судових рішень, долучених до неї, захисник не погоджується з судовим рішенням, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Отже, таке судове рішення не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

У зв`язку з цим у Суду відсутні процесуальні підстави для надання відповідей на доводи касаційної скарги, оскільки оскаржувана в касаційній скарзі ухвала Київського апеляційного суду не може бути предметом касаційного перегляду.

Що стосується прохання захисника в касаційній скарзі про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, то колегія суддів звертає увагу на те, що законодавець визначив підстави і порядок передачі кримінального провадження на розгляд палати, об`єднаної або Великої Палати Верховного Суду у статтях 434-1, 434-2 КПК, тобто відніс до стадії касаційного розгляду.

Відповідно до вимог частини 5 статті 434-1 КПК суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати таке кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Водночас прийняття рішення про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду на стадії розгляду у порядку статті 428 КПК, зокрема, до відкриття касаційного провадження, не передбачено чинним КПК.

Керуючись частиною 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3