УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 334/994/23

провадження № 51-7822 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2023 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2023 року щодо нього.

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2023 року ОСОБА_4 засуджено до покарання за: ч. 1 ст. 125 КК України - у виді громадських робіт на строк 200 годин; ч. 4 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 7 років. На підставі ч. 1 ст. 70 цього Кодексу ОСОБА_4 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2023 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

На адресу Верховного Суду 27 грудня 2023 року від засудженого ОСОБА_4 надійшла касаційна скарга, в якій він порушив питання про перегляд у касаційному порядку судових рішень, постановлених щодо нього.

Разом з тим, ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду

від 28 грудня 2023 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху у зв`язку

з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

Зокрема, в судовому рішенні було вказано про те, що суд касаційної інстанції позбавлений можливості самостійно досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржених судових рішеннях, зважаючи на положення статей 433, 438 КПК України, про що по суті йшлося у касаційній скарзі засудженого.

До того ж за результатами перегляду вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2023 року щодо ОСОБА_4 . Запорізьким апеляційним судом було постановлено ухвалу, якою вказане судове рішення залишено без зміни, однак всупереч вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України засуджений не зазначав у чому полягає незаконність чи необґрунтованість цієї ухвали з урахуванням підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, для її скасування чи зміни.

Вимоги засудженого, сформульовані у касаційній скарзі, були неповними та не узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.

Вказані обставини у своїй сукупності перешкодили суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто.

Мотиви Суду

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку,

що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Як убачається з розписки, яка надійшла на адресу касаційного суду, копію ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 28 грудня 2023 року засуджений ОСОБА_4 отримав 12 січня 2024 року.

Проте засудженим не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху,

в установлений строк. Нової касаційної скарги від нього на адресу Верховного Суду

не надходило.

Положеннями ч. 4 ст. 429 КПК України визначено, що повернення касаційної скарги

не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

Зважаючи на наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути скаржнику.

З цих підстав Суд постановив:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2023 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2023 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3