Справа № 133/310/23
Ухвала

Ім`ям України

"06" лютого 2024 р. м. Калинівка

Колегія суддів Калинівського районного суду Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

Прокурора Калинівського відділу

Хмільницької обласної прокуратури

Вінницької області ОСОБА_5 ,

Обвинуваченого ОСОБА_6 ,

Захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

Представника потерпілого-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000554 від 13.10.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Козятин Вінницької області, непрацюючого, одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч.1 ст. 263, ч.2 347, ст. 348 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000554 від 13.10.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 347, ст. 348 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 09 лютого 2024 року, кримінальне провадження ще не завершене, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я працівника правоохоронного органу із застосуванням вибухового пристрою, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а також ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та обставини визначені в ст. 178 КПК України не змінилися. Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності, свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможуть запобігти доведеним ризикам, тому застосування запобіжного заходу буде співрозмірним особі обвинуваченого та суспільній небезпечності вчиненого діяння.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав подане ним клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів та просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники - адвокати ОСОБА_8 і ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання з носінням електронного засобу контролю.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання з носінням електронного засобу контролю, посилаючись на безпідставність заявленого клопотання.

Представник потерпілого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора та заперечував щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового процесу щодо заявленого прокурором клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає необхідним його задовольнити, виходячи з наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.10.2022 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів до 11 грудня 2022 року включно.

В послідуючому обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою неодноразово продовжувався строком на 60 днів. Востаннє дію запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою було продовжено ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 12.12.2023 року строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Згідно п.2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Колегія суддів, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховує те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, одне з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів (передбачений ст. 348 КК України) проти життя та здоров`я працівника правоохоронного органу із застосуванням вибухового пристрою, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, може спробувати переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 09 лютого 2024 року, кримінальне провадження ще не завершене, ОСОБА_6 не має соціально струмуючих факторів, а саме міцних соціальних зв`язків, тому наявний ризик того, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, суду не були надані докази, які б свідчили про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання в ході досудового розслідування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зникли, тому суд приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 06 лютого 2023 року до 05 квітня 2024 року, без визначенні розміру застави.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (Летельє проти Франції).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Розглядаючи можливість змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання з носінням засобу електронного контролю слід відмовити, колегія суддів, враховуючи вище наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні, тому в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників-адвокатів ОСОБА_11 і ОСОБА_7 щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання з носінням засобу електронного контролю слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 186, 196, 197, 199, 331, 369-372 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто з 06 лютого 2023 року до 05 квітня 2024 року, без визначення розміру застави.

Обвинуваченого ОСОБА_6 утримувати під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)».

Копію ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_6 негайно після її проголошення.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників - адвокатів ОСОБА_8 і ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання з носінням засобу електронного контролю - відмовити.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складений 07.02.2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3