Справа № 182/1278/24
Провадження № 1-кп/0182/855/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2024 за №00000053 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні нікого не має, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.12.2001 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 94, 357 ч.3, 42 КК України до 12 років позбавлення волі. Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.08.2011 року невідбута частина покарання відповідно до ст. 82 КК України замінена на 1 рік 9 місяців 15 днів виправних робіт з утриманням 15% заробітної плати на користь держави.

-21.12.2012 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 року обмеження волі, ст. 75 КК України - 1 рік іспитового строку. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.03.2013 року вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.12.2012 в частині призначення покарання скасовано та призначено покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 року обмеження волі.

-23.03.2020 ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 звільнено від покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2013 року, яким засуджено за ч.1 ст. 71, ч. 2ст. 389 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 місяць, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_2 06.02.2024 приблизно о 17:30 годині знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , перебував разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 та раніше знайомим ОСОБА_4 , де спільно вживали алкогольні напої. Приблизно у цей же час, ОСОБА_2 пішов до вбиральні у вказаній квартирі, залишивши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вдвох в кімнаті. Почувши з кімнати вбиральні крик ОСОБА_3 , вийшов та побачив як ОСОБА_4 торкається руками тіла ОСОБА_3 , внаслідок чого ОСОБА_2 розлютився.

В цей час у ОСОБА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

У той же день приблизно о 18:45 годині, ОСОБА_2 , перебуваючи за вказаною адресою, підійшов до ОСОБА_4 та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, наніс 4 (чотири) удари кулаком правої руки в ліве око ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив останньому, згідно висновку судово-медично їекспертизи № 116 від 13.12.2024 року, тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока, субкон`юктувального крововиливу лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5.Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Ухвалою суду від 08.03.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2024 за №00000053 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В направленому обвинувальному акті прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі (а.с.15-16). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Потерпілим ОСОБА_4 надано також письмову заяву, підписану також законним представником потерпілого ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_8 в якій останні погодились зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначивши, що вони ознайомлені із обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодились із розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с.14).

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорюється пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, також не оспорюються потерпілою стороною судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви учасників провадження.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: витягу з ЄРДР за №0000053 від 09.02.2024 року ( а.п 1); протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( або таке, що готується) від 09.02.2024 року ( а.п. 7); протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( або таке, що готується) від 07.02.2024 року ( а.п. 8); акту судово-медичного (дослідження) обстеження № 96 від 08.02.2024 року ( а.п. 9); висновку експерта №116 від 13.02.2024 року ( а.п. 12); протоколу проведення слідчого експерименту від 22.02.2024 ( а.п. 30-36); висновку експерта (додатковий) № 141 від 23.02.2024 року ( а.п. 39-); протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.023.2024 року ( а.п. 40-43); протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.023.2024 року ( а.п. 47-50); протоколу проведення слідчого експерименту від 07.03.2024 року ( а.п. 51-58); висновку експерта (додатковий) №173 від 07.03.2024 року ( а.п. 63).

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 одружений, на утриманні нікого не має, не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 78), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 77,78), раніше судимий (а.п. 68).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді штрафу, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази - відсутні.

Процесуальні витрати - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази - відсутні.

Процесуальні витрати - відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1