Справа № 158/1260/24
Провадження № 1-кп/0158/103/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, у кримінальному провадженні за № 0000105 від 17.04.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Кадище Ківерцівського району Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, старшого солдата ВЧ НОМЕР_1 , старшого бойового медика 2 групи спеціального призначення 3 роти спеціального призначення 3 загону спеціального призначення ВОС-878033А, непрацюючого, раніше судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», Мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 № 32/321/501/13т, військовозобов`язаного, старшого солдата ОСОБА_3 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2022 № 2 було призначено на посаду старшого бойового медика 2 групи спеціального призначення 3 загону спеціального призначення, ВОС 878033А.

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, а громадяни України проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем, старшим солдатом та старшим бойовим медиком військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак всупереч вищевказаних вимог нормативно-правових актів, 16 квітня 2024 року близько 20 год., старший солдат ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , під час конфлікту із раніше знайомим ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, тримаючи у своїй правій руці дерев`яну палицю, наніс нею один удар по голові останнього, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді забійно-рваної рани лобної ділянки, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України - просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до заяви від 23.04.2024 року, потерпілий ОСОБА_4 не заперечує щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку, без проведення судового засідання, без його участі та участі ОСОБА_3 . Вимоги ч. 2 ст. 302 КПК України останньому роз`яснено. (а.с.5).

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.05.2024 року ухвалено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Згідно заяви від 23.04.2024 року, обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а також згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. ОСОБА_3 згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердила захисник - адвокат ОСОБА_6 , що стверджується її власним підписом у заяві від 23.04.2024 року (а.с. 7-8).

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за вказаною статтею КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставини його вчинення та особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що покарання повинно призначатись згідно принципу індивідуалізації, та має на меті не лише кару, але й виправлення обвинуваченого, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, у виді громадських робіт.

Судові витрати у справі та речові докази відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

У відповідності до частини 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1