Справа № 138/1029/24
Провадження №:1-кс/138/393/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 01.02.2024, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2024 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області 26.04.2024 із зазначеним клопотанням звернувся ОСОБА_6 , який як цивільний позивач у кримінальному провадженні, просить накласти арешт на 1-й поверх нежитлової будівлі колишнього магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 356,46 м2, що розташований по АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що відповідно до нотаріально завіреного заповіту його покійного дідуся він являється спадкоємцем нерухомого майна (нежитлових приміщень), а саме двоповерхової будівлі колишнього магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 732,91 м2 (1-й поверх - 356,46 м2, 2-й поверх - 376,45 м2), розташованої по АДРЕСА_1 та відповідно до постанови слідчого визнаний потерпілим у кримінальному провадженні № 0000060 від 01.02.2024, в ході якого розслідується його заява про те, що керуюча Могилів-Подільським відділенням Вінницької філії «ПриватБанк» ОСОБА_7 та приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 вчинили правопорушення, передбачене ст. 364-1 КК України, а саме вчинили дії щодо відчуження належного йому майна, що розташоване по АДРЕСА_1 і являє собою приміщення першого поверху магазину «Берізка» площею 356,46 м2.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_6 , мотивуючи свою позицію тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000060 від 01.02.2024 жодній особі про підозру не повідомлялось і сума збитків не встановлена. Самі ж матеріали кримінального провадження надати слідчому судді для огляду наразі не представляється можливим, оскільки вони надіслані до Вінницького апеляційного суду та ще не повернулись.

Представник цивільного позивача адвокат ОСОБА_5 просив клопотання задовольнити. Додатково повідомив, що ОСОБА_6 на момент розгляду клопотання, спадщини, яку йому заповів його дід ОСОБА_9 не приймав, також йому не відомо чи ОСОБА_9 вступив у право власності на нерухоме майно, подароване йому ОСОБА_10 , про арешт якого просить ОСОБА_6 та чи взагалі ОСОБА_9 реєстрував його у відповідному Бюро технічної інвентаризації. Крім того, зазначив, що з моменту оформлення договору дарування між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 власником майна залишався ОСОБА_10 , а через протиправні дії ряду осіб став Приватбанк.

Заслухавши думку представника цивільного позивача, слідчого, прокурора, дослідивши зміст клопотання з додатками слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Пункт 4 частини 2 статті 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

З системного аналізу статей 128, 170 КПК України вбачається, що під час досудового розслідування арешт майна за клопотанням цивільного позивача допускається з метою забезпечення, зокрема, цивільного позову, за умови набуття особою, про арешт майна якої просить цивільний позивач, статусу підозрюваного, та за наявності обґрунтованого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розміру позовних вимог, а також доказів факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Разом з тим, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000060 від 01.02.2024, в рамках якого ОСОБА_6 , як цивільний позивач, просить накласти арешт на майно, на момент розгляду клопотання жодній особі не повідомлялось про підозру, жодна особа не затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та взагалі повідомлення про підозру щодо жодної особи не складалось.

Більше того, як на обґрунтування факту завдання шкоди ОСОБА_11 кримінальним правопорушенням, останній посилається виключно на заповіт від 28.08.1998, відповідно до якого його дід ОСОБА_9 заповів йому 1-й поверх магазину «Березка» та нежитлове приміщення 2-го поверху магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться в АДРЕСА_1 . Разом з тим, доказів того, що сам ОСОБА_9 став власником вказаного майна слідчому судді не надано, як і не надано доказів того, що ОСОБА_6 прийняв вказану спадщину.

На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 128, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 01.02.2024.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, представнику цивільного позивача, а також надіслати цивільному позивачу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1