Справа № 367/3449/24
Провадження №1-кс/367/477/2024
УХВАЛА

Іменем України

Слідчий суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 19.01.2024 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванків, Іванківського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гаупвахті ЦУ ВСП по АДРЕСА_3 без визначення розміру застави відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що:

на розгляді Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження за № 0000056 від 19.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, - закінченому замаху на умисне вбивство;

19.01.2024, близько 01 год 20 хв у ОСОБА_6 , який перебував

за місцем свого проживання за адресою:

АДРЕСА_2 , разом

з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та розпивав спиртні напої, за невстановлених досудовим розслідуванням особистих мотивів, виник умисел на вбивство ОСОБА_7 ;

з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 ,. продовжуючи перебувати в тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_7 , ножем, який тримав в одній з рук, наніс два удари в область грудної клітини останнього, заподіявши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран грудної стінки з ушкодженням лівої внутрішньо-грудної артерії та вени, легені, великий гемоторакс ліворуч, геморагічний шок, виконавши тим самим усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, проте кримінальне правопорушення не було закінчене, оскільки ОСОБА_7 близько о 02 год 56 хв госпіталізовано до Київської ОБКЛ м. Київ, вул. Багговутівська, 1;

до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 19.04.2024;

постановою Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про продовження строку досудового розслідування від 12.03.2024 року було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 19.01.2024 року, до трьох місяців;

враховуючи те, що закінчити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні до 19.04.2024 не представляється можливим, а обставини, які стали підставами для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не змінилися (наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України), які вказують на те, що обвинувачений може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), який обґрунтовується тим, що останній, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки та за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, та покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від правоохоронних органів, маючи фактичну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та (або) суду;

-може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), який обґрунтовується тим, що наразі проводяться всі необхідні слідчі розшукові дії, направленні на повне всебічне розслідування вказаного кримінального провадження, зокрема збір всіх речових доказів, що мають істотне значення для кримінального правопорушення, а у зв`язку із великим обсягом слідчих дій на даний час виконані не всі необхідні дії направлені на збір доказової інформації, а тому існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі зможе може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема підозрюваний, намагався скрити сліди крові, вимив посуд, викинув у смітник ймовірне знаряддя вчинення злочину. Крім того, на даний час не встановлено, мотиву вчинення злочину, що може бути матеріальним об`єктом, який підозрюваний, перебуваючи на свободі зможе будь-яким чином знищити, сховати чи спотворити;

- впливати на потерпілого та свідків, інших осіб у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), який обгрунтовується тим, що ОСОБА_6 перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілого та свідків та можливість безперешкодного спілкування з ними може впливати на них, шляхом погроз, підкупу, шантажу чи примусу з метою зміни наданих ними показань. Про вказане може свідчити те, що підозрюваний та потерпілий є військовослужбовцями однієї військової частини. Знаючи безпосереднє місце мешкання потерпілого, свідків, відомості щодо експертних установ де проводяться призначені експертизи, останній може вчиняти зазначений вище вплив щодо зміни показів та надання недостовірних висновків;

застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного, характер вчиненого правопорушення та поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, він буде недостатнім для запобігання наявним у провадженні ризикам. ОСОБА_6 є діючим військовослужбовцем та перебуваючи на свободі, безпосереднім керівництвом може бути спрямований для виконання завдань в зону бойових дій, що фактично спричинить затягування часу, або ж взагалі унеможливить, проведення процесуальних дій з останнім та прийняття рішення у встановлений строк, як на досудовому розслідуванні так і під час судового розгляду.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу стороні захисту вручена, судове засідання відбувається у встановлений законом строк.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримала, просила задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотали про застосування більш м`якого запобіжного заходу, стверджували, що прокурором не було доведено, що наявні ризики продовжують існувати. Водночас, повідомили, що підозрюваний вину визнає, але не погоджується із кваліфікацією його дій, і просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово або у виді передачі на поруки.

За клопотанням сторони захисту до матеріалів справи долучено копії документів, які містять характеризуючі дані особи підозрюваного: довідку про проходження служби № 971 від 13.03.2024, довідку щодо місця проживання підозрюваного № 250 від 29.01.2024, виписки з медичної карти дружини підозрюваного ОСОБА_8 № 5631 від 15.11.2023, №1152 від 23.03.2023, № 2459 від 05.09.2022, довідку про проходження військової служби № 871 від 13.03.2024, службову характеристику ОСОБА_6 від 18.01.2021 року, довідку характеристику, видану виконкомом Іванівської селищної ради від 29.01.2024 № 250 щодо ОСОБА_6 ,Акт № 81 підтвердження факту проживання/не проживання особи на території Іванківської селищної ради від 29.01.2024 року, довідку - характеристику Іванівської селищної ради від 23.01.2024 № 188 щодо ОСОБА_6 ,довідки про доходи ОСОБА_8 від 30.01.2024 № 18 за 2023 рік, характеристику ОСОБА_6 , видану селищним головою Іванківської селищної ради Київської області ОСОБА_9 , копію титульного аркуша та сторінки 38 з книги «Славні люди землі Поліської».

Додатково, адвокати зазначали, що у судовому засіданні присутні народний депутат Київської обласної ради ОСОБА_10 та голова Іванківської селищної ради ОСОБА_11 , котрі бажають бути поручителями ОСОБА_6 у даній кримінальній справі.

Встановлено, що 15 квітня 2024 року до слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіонупро продовження відносно ОСОБА_6 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що, перебуваючи на волі ОСОБА_6 : зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на потерпілого та свідків, інших осіб у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, дійшов таких висновків.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3)застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 180 КПК особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю, суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років та згідно статті 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

На даному етапі кримінального провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить суд до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи ризик переховування (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що він є діючим військовослужбовцем, одружений, на утриманні не має малолітніх дітей, а санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 , може переховуватися від слідства та суду, а тому відповідний ризик є обґрунтованим.

Оцінюючи ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що даний ризик не підтверджується, оскільки він спростовується матеріалами клопотання, а саме наявністю постанови про відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту.

Слідчий суддя вважає обгрунтованим ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_6 може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки вони ще судом не допитані, а тому є підстави вважати, з метою зміни ними своїх показань, підозрюваний може вчинити спроби впливати на них, знаючи про фактичне місце проживання потерпілого та свідків, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі показань.

Менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання покладених на підозрюваного обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Як вбачається із наданого прокурором повідомлення про відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження від 12.04.2024, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 19.01.2024 року завершене, а зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акта, у зв`язку із чим сторонам кримінального провадження відкрито матеріали.

Таким чином, 12.04.2024 року стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування.

Згідно із ч.5 ст.219 КПК у строк досудового розслідування не включається строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним, саме з 12.04.2023 розпочався строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, який, з урахуванням встановлених обставин, триває, і не включається у строк досудового розслідування.

Таким чином, у судовому засіданні достеменно встановлено, що є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню та впливати на свідків, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, доказів протилежного слідчому судді не надано.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 обставини та наслідки його чинення, соціальну небезпеку вказаного кримінального правопорушення, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та впливати на потерпілого та свідків.

Для запобігання цих ризиків суд вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Питання доведеності вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій судом під час розгляду клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом судового розгляду справи по суті.

Прокурором було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

В той же час слідчий суддя вважає недостатніми та недостатньо обгрунтованими аргументи, викладені народним депутатом Київської обласної ради ОСОБА_10 та головою Іванківської селищної ради ОСОБА_11 у повідомлених ними слідчому судді заявах про взяття ОСОБА_6 на особисту поруку, а тому, враховуючи наявність ризиків кримінального провадження та тяжкість криміналього правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає, що у задоволенні заяв про передачу на особисту поруку слід відмовити.

Відповідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення у вигляді закінченого замаху на умисне вбивство, тому питання щодо визначення розміру застави у рамках розгляду даного клопотання не ставиться.

На підставі викладеного приходжу до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строком на шістдесят днів строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_6 ,

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197,199, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів без визначення застави - задовольнити.

Міру запобіжного заходу тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 залишити без змін.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на 60 днів, а саме до 05 години 49 хвилин 14.06.2024 року включно.

Утримувати підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на гауптвахті ЦУ ВСП по м. Києву та Київській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено у строк до п`яти днів з оголошення її резолютивної частини та проголошено о 17 год. 15 хв. 22.04.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1