В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

за участю захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 17.08.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, Херсонської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, чим самим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на даний час на підставі Указу Президента України від 06.02.2023 № 58/2023.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку Російської Федерації проти України, 01.03.2022 її армією захоплено м. Херсон.

На підтвердження контролю над містом, 03.03.2022, після захоплення міста, окупаційні війська РФ захопили приміщення Херсонської ОДА. 25.04.2022, в приміщення Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 37, увійшли озброєні військовослужбовці РФ, які попередили керівництво та працівників Херсонської міської ради, що управління місцевою адміністрацією переходить під керівництво Російської Федерації.

В той же час окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області створено систему незаконних органів державної влади, в тому числі правоохоронних.

Зокрема, у тимчасово окупованому м. Херсон окупаційною адміністрацією на базі державної установи "Північна виправна колонія (№ 90)" (, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) створено незаконний орган з питань виконання покарань - "Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области" (далі - "УСИН по Херсонской области"), зареєстрований як юридична особа РФ, який розпочав функціонувати з 01.06.2022 та об`єднав у собі всі установи виконання покарань, які знаходились на тимчасово окупованій території.

Починаючи з 01.06.2022 на службу в незаконний правоохоронний орган - "УСИН по Херсонской области" набрано штат працівників. Зокрема, у червні 2022 року, але не раніше 01 червня 2023 року, прийнято на службу громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обійняв посаду молодшого інспектора 1 категорії відділу безпеки "УСИН по Херсонской области" із присвоєнням спеціального звання - старший прапорщик внутрішньої служби. До кола службових обов`язків ОСОБА_5 входило здійснення контролю за дотриманням засудженими режиму колонії та розпорядку дня.

Поряд з цим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", до правоохоронних органів, серед інших, належать органи і установи виконання покарань, а також інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. З урахуванням наведеної норми закону можна зробити висновок про те, що незаконно створене "УСИН по Херсонской области" є незаконним правоохоронним органом, створеним на тимчасово окупованій території.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись громадянином України, діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією РФ проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в т.ч. м. Херсон, збройними формуваннями РФ, у червні 2022 року, діючи умисно, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику РФ на території України, в порушення вимог Конституції та Законів України, добровільно зайняв посаду молодшого інспектора 1 категорії відділу безпеки незаконного "УСИН по Херсонской области", створеного представниками держави-агресора на території м. Херсон, тобто зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Одночасно з цим ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, у червні 2022 року, але не раніше 01 червня 2022 року приступив до виконання своїх службових обов`язків у незаконному "УСИН по Херсонской области".

Протягом жовтня 2022 року, перед звільненням м. Херсон Збройними силами України, російська окупаційна адміністрація змінила дислокацію "УСИН по Херсонской области" та перемістила його вглиб тимчасово окупованої території Херсонської області. У зв`язку з цим ОСОБА_5 , здійснюючи колабораційну діяльність, у жовтні 2022 року виїхав із м. Херсона за місцем дислокації незаконного "УСИН по Херсонской области" (м. Генічеськ, Херсонської обалсті), де продовжив виконувати свої службові обов`язки.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме: добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Так, відповідно до ст.129 Конституції України, ст.7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, знає про розпочате щодо нього кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування, ухвалою суду від 17.10.2023 року прийнято рішення про здійснення спеціального судового провадження стосовно вказаного вище обвинувального акту та, відповідно, судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченого. У зв`язку з цим обвинувачений ОСОБА_5 не був допитаний судом в якості обвинуваченого по суті пред`явленого йому обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п.п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 10 КПК України, суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаний, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження та обвинувальний акт спрямовано до суду, у судові засідання не з`явився, незважаючи на судові повістки (оголошення), надані до газети «Урядовий кур`єр» .

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 зазначила, що у неї відсутня можливість спілкуватися з обвинуваченим для забезпечення належного захисту, а тому заперечила проти визнання його винним у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Суд вважає, що дослідженими у суді доказами винуватість ОСОБА_5 у вчинені даного кримінального правопорушення доведена .

Зокрема, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України досліджено протокол допиту свідка ОСОБА_6 з долученим до нього одностороннім оптичним диском з відеозаписом проведення допиту, згідно якого даний свідок працює в Державній установі Північна виправна колонія №90 на посаді виконуючого начальника оперативного відділу та 31.07.2023 року під час обходу території установи у підсобному приміщенні ним було виявлено документи, а саме: табель робочого часу відділу нагляду та безпеки за липень, серпень та вересень місяць 2022 року, а аткож було знайдено список поштатного розпису Державної установи Північна виправна колонія №90 станом на 22.08.2022 року.

Також в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України досліджено протокол допиту свідка ОСОБА_7 з долученим до нього одностороннім оптичним диском з відеозаписом проведення допиту, згідно якого той станом на 24.02.2022 року перебував на посаді начальника чергової варти в Північній виправній колонії №90 в місті Херсон та працював до вересня 2022 року. Вказав, що Північна виправна колонія №90 перейшла працювати з 01.06.2022 року під російське законодавство, про що було повідомлено особовому складу під час шикування начальником колонії ОСОБА_8 . Стосовно ОСОБА_5 повідомив, що познайомився з ним на роботі в Північній виправній колонії №90 в місті Херсоні ще до повномасштабного вторгнення. Вказав, що ОСОБА_5 залишився працювати на території виправної колонії №90 після 24.02.2022 року та після 01.06.2022 року до вересня 2022 року на посаді молодшого інспектора відділу. В обов`язки ОСОБА_5 входило слідкування за дотриманням розпорядку дня ув`язненими. На вказаній посаді ОСОБА_5 залишався добровільно, без психологічного або фізичного тиску. Мотивував своє рішення кращою заробітною платою та тим, що при краще буде працювати при російській владі.

Також в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України досліджено протокол допиту свідка ОСОБА_9 з долученим до нього одностороннім оптичним диском з відеозаписом проведення допиту, згідно якого станом на 23-24 лютого 2022 року вона працювала в Північній виправній колонії №90 в місті Херсон на центральній прохідній сторожем до вересня 2022 року. Підтвердила, що Північна виправна колонія №90 з 01.06.2022 року перейшла працювати під російське керівництво та під російський прапор, про що їй повідомив начальник відділення ОСОБА_10 . Стосовно ОСОБА_5 повідомила, що знайома з ним ще до 24.02.2022 року та що він прийшов працювати у Північну виправну колонію №90 на посаду молодшого інспектора після червня 2022 року, сказавши, що йому хтось подзвонив і запропонував роботу. ОСОБА_5 залишився працювати у Північній виправній колонії №90 до вересня 2022 року. Жодного психологічного тиску чи фізичного впливу на ОСОБА_5 не здійснювалося, він добровільно прийшов працювати до Північної виправної колонії №90. Вказала, що ОСОБА_5 отримував паспорт громадянина російської федерації.

Також в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України досліджено протокол допиту свідка ОСОБА_11 з долученим до нього одностороннім оптичним диском з відеозаписом проведення допиту, згідно якого станом на 24.02.2022 року вона працювала в державній установі «Північна виправна колонія №90» на посаді молодшого інспектора відділу охорони в місті Херсон до вересня 2022 року. Повідомила, що Північна виправна колонія №90 в місті Херсон перейшла працювати під російське законодавство та під російський прапор з 01.06.2022 року, про що особовому складу було повідомлено усно начальником державної установи Північна виправна колонія №90 ОСОБА_8 на загальному шикуванні. Стосовно ОСОБА_5 повідомила, що він працював в Північній виправній колонії №90 на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки можливо 2-3 роки до повномасштабного вторгнення і потім пішов на пенсію, а в червні 2022 року при російському вторгненні повернувся на ту саму посаду і працював приблизно до вересня 2022 року. До його функціональних обов`язків входило догляд за засудженими, щоб вони дотримувалися розпорядку дня. Повідомила, що психологічного тиску чи фізичних заходів впливу до ОСОБА_5 не вживалося, ОСОБА_5 казав, що сам прийшов працювати, повернувся тому, що йому потрібна робота, потрібні гроші. ОСОБА_5 розумів, що Північна виправна колонія №90 на той час працювала на окупаційну адміністрацію, під російським законодавством та під російським прапором. Повідомила, що ОСОБА_5 отримував заробітну плату готівкою в російських рублях в бухгалтерії від головного бухгалтера. Підтвердила, що ОСОБА_5 отримував паспорт громадянина російської федерації.

Також в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України досліджено протокол допиту свідка ОСОБА_12 з долученим до нього одностороннім оптичним диском з відеозаписом проведення допиту, згідно якого вона працювала в Північній виправній колонії № 90 молодшим інспектором відділу охорони молодшим сержантом. Вказала, що ОСОБА_5 перевівся працювати у Північну виправну колонію № 90 десь в червні 2022 року, до того часу вона з ним не була знайома. Вказала, що ОСОБА_5 був молодшим інспектором другої або першої категорії. Зазначила, що ОСОБА_5 добровільно працював на незаконно створений правоохоронний орган.

Відповідно до ст. ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, стверджується наступними дослідженими та перевіреними під час судового слідства доказами, а саме:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення №71/22/1-193-1655 від 15.06.2023 року, згідно якого 1 відділом ГВЗНД УСБУ в Херсонській області встановлено, що значна кількість громадян України з власної згоди зараховані до штату т.зв. «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области», створеного російською федерацією в період тимчасової окупації Херсонської області. Зокрема, в числі таких громадян, які вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111 КК України є ОСОБА_5 . Після призначення дані громадяни та інші співробітники «Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области» розпочали виконувати свої функціональні обов`язки, а саме забезпечувати відбування покарання засудженими та незаконно затриманими проукраїнськими активістами, організовувати для співробітників псевдо правоохоронних органів умови для проведення слідчих дій, забезпечувати можливість для катування та вибиття показів з учасників АТО, партизанського руху та проукраїнсько налаштованих громадян.

- рапортом старшого оперуповноваженого 2 сектору 1 відділу ГВЗНД Управління СБУ в Херсонській області №71/22/1/193-1654 від 13.06.2023 року аналогічного змісту з додатками, серед яких є «рапорт 873» від 24.06.22, складений російською мовою та підписаний «мл. инсп. ст. пр-к ОСОБА_13 », адресований «Начальнику управления исполнения наказаний по херсонской области полковнику внутренней службы ОСОБА_14 », «рапорт 1477» від 16.09.22, складений російською мовою та підписаний «мл. инсп. ст. пр-к ОСОБА_13 », адресований «Начальнику управления исполнения наказаний по херсонской области полковнику внутренней службы ОСОБА_14 », «протокол изьятия» від 16.09.22, складений «мл. инсп. ст. пр-к ОСОБА_13 », «Список по штатному расписанию Учреждения ИК «Северная исправительная колония (№90)» Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области по состоянию на 27.07.2022», де в графі «отдед безопасности» «младший інспектор 1 категории» значиться « ОСОБА_13 , страший прапорщик внутренней службы».

- протоколом огляду від 03.08.2023 року, згідно якого в інтернет-ресурсі «ПРЕДОСТАВЛЕНИЕ СВЕДЕНИЙ ИЗ ЕГРЮЛ/ЕГРИП В ЭЛЕКТРОННОМ ВИДЕ» здійснено пошук із введенням критеріїв пошуку, внаслідок чого встановлено, що серед зареєстрованих юридичних осіб у рф значиться наступна: «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области» з юридичною адресою: «РОССИЯ, ХЕРСОНСКАЯ ОБЛ., ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ДРУЖБЫ УЛ., Д. 4».

- відповіддю на доручення №71/22/1/193-3046 від 03.08.2023 року, згідно якої 07.05.2022 року у тимчасово окупованому м. Херсон окупаційною адміністрацією російської федерації на базі державної установи «Північна виправна колонія (№90)» створено незаконний орган з питань виконання покарань т.зв. «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области», зареєстрований як юридична особа рф, який розпочав функціонувати з 01.06.2022 року. Починаючи з 01.06.2022 року на службу в вищезазначений незаконний правоохоронний орган набрано штат працівників, серед яких ОСОБА_5 , який призначений на посаду молодшого інспектора категорії відділу безпеки із присвоєнням спеціального звання - старший прапорщик внутрішньої служби.

- відповіддю на доручення №71/22/1/193-3250 від 10.08.2023 року, згідно якої встановлено осіб, які працевлаштовувались до «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области» на добровільній основі, серед яких ОСОБА_5 , колишній співробітник ДУ «Північна виправна колонія (№90)», який призначений на посаду молодшого інспектора категорії відділу безпеки із присвоєнням спеціального звання старший прапорщик внутрішньої служби. У службові обов`язки ОСОБА_5 входило здійснення контролю за дотриманням режиму утримування ув`язнених на території установи.

- відповіддю на доручення №71/22/1/193-3644 від 24.08.2023 року, згідно якої громадянин ОСОБА_5 із заявами про вчинення щодо нього фізичного чи психологічного примусу з метою надання допомоги державі-агресору чи її окупаційній владі до правоохоронних органів України не звертався.

- відповіддю на доручення №4621/42-21/01-2023 від 04.08.2023 року, згідно якої Херсонським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки НП України встановлено, що 07.05.2022 у тимчасово окупованому м. Херсон окупаційною адміністрацією рф на базі державної установи «Північна виправна колонія (№90)» створено незаконний орган з питань виконання покарань - «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области», зареєстрований як юридична особа рф, який розпочав функціонувати з 01.06.2022 року та було набрано штат працівників, серед яких добровільно призначено на службу з зайняттям посади та присвоєнням спеціального звання ОСОБА_5 , який призначений на посаду молодшого інспектора 1 категорії відділу безпеки із присвоєнням спеціального звання - старший прапорщик внутрішньої служби.

- протоколом огляду предмета від 01.08.2023 року, до якого додано «Табель рабочего времени отдела безопасности «Северной исправительной колонии (№90) за июль месяц 2022 года», де серед працівників значиться « ОСОБА_13 », а також «Список по штатному расписанию учреждения ИК «Северная исправительная колония (№90)» Управления служб службы исполнения наказаний по Херсонской области по состоянию на 22.08.2022», де в графі «Отдел безопасности», «Група надзора», «Младший інспектор 1 категории» значиться « ОСОБА_13 , старший прапорщик внутренней службы».

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімком від 26.07.2023 року з оптичним диском DVD-R за участі свідка ОСОБА_12 , з якого вбачається, що вказаний свідок впізнала ОСОБА_5 .

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімком від 21.07.2023 року з оптичним диском DVD-R за участі свідка ОСОБА_7 , з якого вбачається, що вказаний свідок впізнав ОСОБА_5 .

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімком від 21.07.2023 року з оптичним диском DVD-R за участі свідка ОСОБА_11 , з якого вбачається, що вказаний свідок впізнала ОСОБА_5 .

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімком від 29.07.2023 року з оптичним диском DVD-R за участі свідка ОСОБА_17 , з якого вбачається, що вказаний свідок впізнала ОСОБА_5 .

Також у судовому засіданні були дослідженні наступні докази, а саме:

- витяг з ЄРДР по к/п № 0000116 від 17.08.2023 року, який підтверджує факт внесення відомостей до ЄРДР та початок проведення досудового розслідування з відповідною правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Згідно короткого викладу обставин в зазначеному вище витягу з ЄРДР громадяни України ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та інші невстановлені особи із числа мешканців м. Херсона та Херсонської області зайняли посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території м. Херсона, а саме «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области»;

- супровідний лист №10-1141вих23 від 17.08.2023 про скерування постанови про виділення матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000328 від 15.06.2023 року.

- постанову прокурора від 17.08.2023 року про виділення із матеріалів досудового розслідування №0000328 матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 .

- постанову заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 18.08.2023 року в кримінальному провадженні № 0000116.

- постанову заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури від 17.08.2023 року про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000116.

- витяг з ЄРДР по к/п №0000328 від 15.06.2023 року, згідно короткого викладу обставин якого громадяни України ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та інші невстановлені особи із числа мешканців м. Херсона та Херсонської області зайняли посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території м. Херсона, а саме «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области».

- постанову заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Херсонській області про визначення групи слідчих у кримінальному провадженні №0000328 від 15.06.2023 року.

- доручення слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Херсонській області №71/22/1/198-1159 від 19.06.2023 року про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України в кримінальному провадженні №0000328 від 15.06.2023 року.

- постанову першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури від 16.06.2023 року про призначення прокурора у кримінальному провадженні.

- супровідний лист №10-1020вих23 від 24.07.2023 року, яким виконувачу обов`язків начальника СВ УСБУ в Закарпатській області направлено матеріали кримінального провадження №0000328.

- постанову першого заступника Генерального прокурора про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування від 13.07.2023 року, якою здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000328 доручено слідчому відділу УСБУ в Закарпатській області.

- постанову начальника 1 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області від 17.07.2023 року про здійснення досудового розслідування слідчою групою.

- постанову першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури від 13.07.2023 року про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні.

- постанову старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області від 10.08.2023 року про залучення захисника в кримінальному провадженні.

- доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням від 10.08.2023 року №007-001101ч.

- витягом з газети «Урядовий кур`єр» №162 від 12.08.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5 належним чином повідомлений про повідомлення його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111 КК України в межах кримінального провадження №0000328 та про виклик до слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області.

- публікацію на сайті ОГП від 11.08.2023 року, якою опубліковано повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та повістки про виклик ОСОБА_5 на 16.08.2023, 17.08.2023, 18.08.2023.

- постанова слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області від 18.08.2023 року про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 .

- постанова слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області від 18.08.2023 року про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_5 .

- ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.08.2023 року (справа №308/14055/23, провадження 1-кс/308/3643/23) про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000116 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

- витяг з газети «Урядовий кур`єр» №169 від 23.08.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5 належним чином повідомлений про ухвалення слідчим суддею судового рішення про здійснення спеціального досудового розслідування та про виклик до слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області.

- публікацію на сайті ОГП від 23.08.2023 року, якою опубліковано повідомлення про ухвалення слідчим суддею рішення про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5

- публікацію на сайті ОГП від 24.08.2023 року, якою опубліковано повідомлення про завершення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 та повістки про виклик на 26.08.2023, 27.08.2023.

- ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.08.2023 року (справа №308/14055/23, провадження 1-кс/308/3698/23) про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру затави.

- доручення начальника 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області від 25.08.2023 року №58/6/3185 про проведення оперативно-розшукових заходів, спрямованих на розшук, затримання та доставку до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 у порядку ст. 40 КПК України в кримінальному провадженні №0000116.

- доручення начальника 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області від 17.07.2023 №58/6/2405 про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України в кримінальному провадженні №0000328 від 15.06.2023 року.

- запит №71/22/1/193-3001 від 03.08.2023 з відповіддю на нього №28/2-722/Нпр/ВС від 02.08.2023 року.

- запит №71/22/1/193-3002 від 03.08.2023 з відповіддю на нього №28/2-721/Нпр/ВС від 02.08.2023 року.

- запит №71/22/1/193-3003 від 03.08.2023 з відповіддю на нього №26/2-743/ВС від 02.08.2023 року.

- доручення начальника 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області від 23.08.2023 року №58/6/3165.

- доручення начальника 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області від 17.07.2023 року №58/6/2406.

- вимогу УОІ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо ОСОБА_5 та відповідь на вимогу, з якої вбачається, що останній раніше не судимий.

- довідку з Наркологічного центру КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги», згідно якої ОСОБА_5 на обліку не перебуває.

- відповідь Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області на запит, з якої вбачається, що ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у Херсонському районному управлінні поліції не перебуває, у споживанні наркотичних речовин помічений не був.

- довідку №397, видану КНП «Херсонський міський психіатричний центр» Херсонської міської ради, згідно якої ОСОБА_5 на обліку в Херсонській міській психоневрологічній поліклініці не перебуває.

- особову картку ОСОБА_5 з Державної міграційної служби України.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Вони узгоджуються між собою.

В той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

При цьому, під час судового розгляду справи, суд враховує, що державним обвинуваченням було доведено та судом достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлював, що він, будучи громадянином України, добровільно зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Статтею 17 Закону України від 23.03.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.) Європейський Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Європейський Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Всебічно вивчивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду прокурором, є вагомими для того, щоб визнати обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим по пред`явленому звинуваченню, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення, як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинувачених, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Судом під час судового розгляду справи вживалися всі заходи для виклику обвинуваченого ОСОБА_5 до суду та повідомлення про дату і час розгляду справи для забезпечення права на захист.

У відповідності до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 за ч. 7 ст. 111-1 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів.

Отже, особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, обставини їх вчинення, характер діянь, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, відповідно до ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлені.

Обставиною, відповідно до ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих обставин та наявність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкцій встановлених ч. 7 ст. 111-1 КК України з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, з застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації особистого майна.

Частиною 2 ст. 55 КК України передбачено позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове покарання може бути призначене й у випадках, коли воно не передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за умови, що з урахуванням характеру кримінального правопорушення, вчиненого за посадою або у зв`язку із заняттям певною діяльністю, особи засудженого та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за ним права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Вирішуючи питання про необхідність призначення передбаченого санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України обов`язкового додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд прийшов до висновку про необхідність позбавити обвинуваченого ОСОБА_5 права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, оскільки такий вчинив суспільно-небезпечне кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також враховуючи те, що останній, маючи правовий зв`язок з Україною, що знаходить свій вияв у взаємних правах та обов`язках, будучи зобов`язаними здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, в порушення зазначених зобов`язань добровільно зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Також, призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч.2 ст.52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання ОСОБА_5 не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Таке покарання стосовно ОСОБА_5 на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 13 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності на строк одинадцять років, з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Початок строку відбування основного покарання ОСОБА_5 обраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто, із дня фактичного його затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності рахувати з моменту відбуття основного покарання.

На вирок може бути подано учасниками судового провадження апеляційні скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору, а інформацію про вирок опублікувати в газеті "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті суду, згідно зі ст. 323 КПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1