Справа № 569/7644/24
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника засудженого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2024 року до Рівненського міського суд Рівненської області звернувся захисник засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого просить умовно-достроково звільнити останнього від основного та додаткового покарання за ухвалою Волинського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року за ч. 2 ст. 286 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки, на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений та його захисник просили суд залишити без розгляду клопотання в частині умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. В частині умовно-дострокового звільнення від основного покарання підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України, про що зазначено в ч. 1 ст. 26 КПК України.

Виходячи з принципів змагальності і диспозитивності кримінального процесу, визначених ст. 7, 22, 26 КПК України, враховуючи, що учасник провадження просить залишити клопотання про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки, з яким звернувся до суду, без розгляду, суд вважає, що за таких умов клопотання в цій частині необхідно залишити без розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в частині умовно-дострокового звільнення засудженого від основного покарання та просив його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши заявлене клопотання та долучені матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями частини 1 та 6 статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 237 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України, до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2023 року було визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ухвали Волинського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 17 листопада 2023 року щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання - змінено. На підставі ст. 69 КК України призначено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 03 серпня 2023 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні обмеження волі. Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалено рахувати з 03 серпня 2023 року.

Згідно ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Відповідно до ч. 1 п. 1 пп. б) та ч. 5 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають: два дні обмеження волі. Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З моменту попереднього ув`язнення з 03 серпня 2023 року по день набрання вироком Рівненського районного суду Рівненської області законної сили (у відповідності ч. 2 ст. 532 КПК України) пройшло 251 дні. Крім того, судом встановлено, що з Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» засуджений ОСОБА_4 вибув 23 квітня 2024 року.

Отже, засудженим ОСОБА_4 , з урахуванням попереднього ув`язнення з 03 серпня 2023 року по 09 квітня 2024 року (день набрання вироком законної сили), та з 10 квітня 2024 року по 23 квітня 2024 року (з наступного дня після набрання вироком законної сили та до моменту фактичного звільнення з Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор»), відповідно до ч. 1 п. 1 пп. б) та ч. 5 ст. 72 КК України відбуто 530 днів призначеного йому покарання у вигляді обмеження волі, що у свою чергу вказує на фактичне відбуття засудженим ОСОБА_4 не менше половини строку покарання призначеного ухвалою Волинського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року за вчинений необережний тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Судом також враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії. Суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи, під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, вибачався перед потерпілою ОСОБА_6 . Також, ОСОБА_4 відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілому, яка під час розгляду кримінального провадження у суді першої та апеляційної інстанції вказала, що претензій до ОСОБА_4 не має та мати не буде.

Також, ОСОБА_4 було сплачено витрати на користь держави, що встановлені результативною частиною вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 17.11.2023 року, на залучення експерта за проведення судових експертиз в розмірі 6692 гривні, що підтверджується копією квитанції за платіж №.

ОСОБА_4 має стійкі родинні зв`язки, зокрема, з 29.04.2007 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 , має на своєму утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_4 відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 04.07.2023 року є фізичною особою-підприємцем основним видом діяльності якого є технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів.

З перших днів повномасштабного вторгнення російської федерації на території України надавав волонтерську допомогу Збройним Силам України та силам територіальної оборони. Неодноразово здійснював поїздки з волонтерською допомогою в зону бойових дій, зокрема у Харківську, Донецьку, Запорізьку області.

За місцем реєстрації ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 , характеризується позитивно, від сусідів та односельчан скарг на його поведінку не надходило.

Відповідно до характеристики на ув`язненого ОСОБА_10 від 19 квітня 2024 року, що надана начальником ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» встановлено, що ОСОБА_10 вимоги режиму тримання та правил внутрішнього розпорядку виконує в повному обсязі. На заходи виховного впливу реагує правильно. Стягнень немає. Під час перебування під вартою в Держаній установі «Рівненський слідчий ізолятор» з 03 серпня 2023 року ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивної сторони. 05 квітня 2024 року за зразкову поведінку, вчасне, старанне виконання обов`язків чергового та належне підтримання санітарно-побутового стану в приміщенні камери №72, режимного корпусу №2 державної установи «Рівненський слідчий ізолятор». До інвентарю відноситься бережно - оголошено подяку. У відношенні до представників адміністрації СІЗО поводить себе коректно. До суспільно-корисної праці не залучався. Правил особистої гігієни дотримується, має охайний зовнішній вигляд. За час перебування в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом отримання передач. В ув`язненого ОСОБА_4 у повсякденній життєдіяльності особистісні інтереси, як правило, переважають над груповими. До критичних зауважень відноситься адекватно, здатний коригувати свою поведінку. У спілкуванні не конфліктний. Достатньо адекватно оцінює свою роль у колективі, відсутні ознаки агресивної поведінки відносно оточуючих. Почуття виникають повільно, але вони напрочуд міцні та стійкі, хоча ззовні слабо виявляються. Добре відпрацьований стереотип у нього дуже важко зруйнувати. Дружбу не нав`язує, але і не відкидає, якщо йому запропонують. Схильний до впертості, якщо відчуває свою правоту. Малоемоційний. Його важко розсмішити, розгнівати або засмутити. При великих неприємностях залишається спокійним. Повільний темп рухів і мови. Не піддається емоціям. Не довіряє раптовим бажанням. Планує свої дії. Серйозно відноситься до ухвалення рішень. Любить у всьому порядок. Не дивлячись на уявну повільність і невиразні рухи, працездатний, енергійний, відрізняється терплячістю і витриманістю, самоконтролем. Послідовний, викликає довіру. Як правило, доброзичливий, розсудливий і обачний. В діяльності він проявляє ґрунтовність, продуманість, завзятість. Як правило, доводить почате до кінця. У відносинах з людьми завжди рівний, в міру товариський, і настрій у нього стійкий. Йому легко виробити витримку, холоднокровність, спокій. Схильний до самоти, замкнутості, не любить конфліктів. Добре працює в умовах одноманітності і монотонності. У спокійній звичній обстановці може успішно справлятися з життєвими задачами. У відношенні зі співкамерниками підтримує дружні стосунки, конфліктних ситуацій не створює.

Відповідно до постанови №5 про заохочення від 05 квітня 2024 року Начальником державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» полковник внутрішньої служби, ув`язненому ОСОБА_4 оголошено «Подяку».

Отже, відповідно до вищенаведеного, засуджений ОСОБА_4 позитивно характеризується у Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

З огляду на наведене, враховуючи досліджені в ході судового розгляду матеріали, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на момент розгляду клопотання відбув понад половину фактичного строку покарання, а тому підлягає звільненню від відбування основного покарання умовно-достроково.

Керуючись ст.81 КК України, ст. 537 ч. 1 п. 9, ст. 539 ч. 4 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , від подальшого відбування основного покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 17.11.2023 року за ч. 2 ст. 286 КК України, зміненого в частині призначеного покарання ухвалою Волинського апеляційного суду від 09.04.2024 року, умовно-достроково на невідбутий строк 6 (шість) місяців 20 (двадцять) днів.

Роз`яснити засудженому, що у разі вчинення ним протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення, суд призначить йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1