Номер проадження 1-кс/754/1039/24
Справа № 754/5025/24
08 квітня 2024 року м. Київ
Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 08.04.2024 надійшло клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна.
Прокурор в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.
Вивчивши клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.
05.04.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено огляд, в ході якого виявлено та вилучено наступне майно:
- транспортний засіб марки Skoda Octavia A5 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з прикріпленим реєстраційним номером « НОМЕР_1 », сірого кольору;
- ключі від автомобіля Skoda Octavia A5 д.н.з. НОМЕР_1 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_3 відповідно до якого власником автомобіля Skoda Octavia A5 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 .
Свідок ОСОБА_4 надав показання про те, що 03.04.2024 перебуваючи в м. Кривий Ріг придбав автомобіль Skoda Octavia A5 д.н.з. НОМЕР_1 у ОСОБА_5
05.04.2024 звернувся до ТСЦ з метою перереєстрації вказаного автомобіля, але повідомили, що автомобіль перебуває в розшуку.
05.04.2024 тимчасово вилучений транспортний засіб Skoda Octavia A5 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з прикріпленим реєстраційним номером « НОМЕР_1 », сірого кольору, поміщений на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у м. Києві за адресою: АДРЕСА_3 .
06.04.2024 транспортний засіб марки Skoda Octavia A5 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з прикріпленим реєстраційним номером « НОМЕР_1 », сірого кольору, ключ від вказаного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_3 відповідно до якого власником автомобіля Skoda Octavia A5 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, а саме ознаки знищення ідентифікаційного номеру шасі (кузова, рами), транспортного засобу Skoda Octavia A5 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з прикріпленим реєстраційним номером « НОМЕР_1 », сірого кольору.
Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ст. 237 ч. 7 КПК України).
У ст. 167 ч.1 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ст. 168 ч. 2 тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ст. 170 ч. 2 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ст. 173 ч.2 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зі змісту клопотання та долучених матеріалів вбачається, що прокурор звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.
Клопотання прокурорв відповідає вимогам ст. 171 ч. 2 КПК України, подане ним в строк, передбачений ст. 171 ч. 5 КПК України.
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на положення ст. 170 ч.ч. 1, 3 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.
Прокурор в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на вилучене майно, є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, вимоги, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки вказане в клопотанні майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
Таким чином, враховуючи викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора, оскільки вказане в клопотанні майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, та накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.
Керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя -
клопотання прокурора - задовольнити.
- транспортний засіб марки Skoda Octavia A5 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з прикріпленим реєстраційним номером « НОМЕР_1 », сірого кольору;
- ключі від автомобіля Skoda Octavia A5 д.н.з. НОМЕР_1 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_3 відповідно до якого власником автомобіля Skoda Octavia A5 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 .
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1