Справа № 214/4615/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000203 від 13.05.2024 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лангоди Надимського району Тюменської області РФ, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27 липня 2022 року, в денний час доби, більш точний час досудовим розслідування не встановлено, звернулась до Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , з заявою про надання їй статусу безробітного та призначення грошової допомоги по безробіттю. Після чого, наказом від 27.02.2022 року № НТ 220727 Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості ОСОБА_3 надано статус безробітного та призначена грошова допомога по безробіттю. Перебуваючи на обліку в Криворізькій філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості як безробітний та отримуючи матеріальну допомогу по безробіттю, в період з 27.07.2022 року по 31.08.2022 року, будучи ознайомленою з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в тому числі вимогою ч. 2 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідно до якої особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Усвідомлюючи значення та протиправність вчинюваних нею дій та достовірно знаючи про необхідність повідомити Криворізьку філію Дніпропетровського обласного центру зайнятості, у разі працевлаштування або навчання на денній формі навчання та отримання доходу, умисно, маючи протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами з державного бюджету України у вигляді допомоги по безробіттю, не повідомила Криворізьку філію Дніпропетровського обласного центру зайнятості, щодо працевлаштування у Національному природному парку «СВЯТІ ГОРИ» на посаді техніка-лаборанта у період часу з 04.04.2022 до 10.03.2023, в результаті чого, незаконно заволоділа отриманою матеріальною допомогою по безробіттю в сумі 1161,29 гривень. Таким чином, в період часу з 27.07.2022 по 31.08.2022 року ОСОБА_3 шляхом обману заволоділа грошовими коштами Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості у розмірі 1161,29 гривень, чим завдала матеріальної шкоди Державному бюджету України на вказану суму.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні нею кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, який затверджений 20.05.2024 року процесуальним керівником прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 , надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім того, згідно з заявою ОСОБА_3 від 20.05.2024 року щодо визнання нею своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі її захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та погодилась із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті.

Також, ОСОБА_3 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (Т.1, а.с.9).

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частинами 1 та 2 ст.382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КК України, є належними та допустимими, приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, зокрема, відомості, які характеризують особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченій, не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого їй кримінального проступку підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України.( Т.2, а.с. 29).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченої, яка офіційно не працевлаштована, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 28), на обліку в КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває (Т.2, а.с. 29), раніше не судимої (Т2, а.с. 30 зв.),

При призначенні покарання суд враховує, що у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Також, у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, за 1 ст. 190 КК України, у виді обмеження волі, однак із застосуванням ст.75 КК України, без ізоляції від суспільства.

Виходячи із всіх встановлених у справі обставин, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченій ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останню обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 , та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 положень ст.69 КК України, судом не встановлено.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1