ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Фастів Київська область 02 квітень 2024 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

з участю серетаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000116 від 14.12.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Перевірив надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2024 року до Фастівського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.

Як зазначено в клопотанні, слідчими Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000116 від 14.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході здійснення оперативно-службової діяльності, спрямованої на недопущення дестабілізації функціонування органів державної влади та місцевого самоврядування, в установленому законом порядку було отримано інформацію про можливі факти привласнення земельних ділянок на території смт. Глевахи Фастівського району Київської області шляхом підробки документів.

За отриманою інформацією, на території смт. Глевахи Фастівського району Київської області здійснено привласнення земельних ділянок на підставі рішень сесій Глевахівської селищної ради та державних актів на право приватної власності з наступними кадастровими номерами: :01:077:0033, площею 0,5457 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, :01:077:0034, площею 0,2442 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та :01:077:0037, площею 0,3215 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Постановою прокурора Фастівської окружної прокуратури від 29.03.2024 року, земельні ділянки із кадастровим номером :01:077:0033 площею 0,5457 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровим номером :01:077:0034 площею 0,2442 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровим номером :01:077:0037 площею 0,3215 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровим номером :01:077:0039 площею 0,5167 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в межах смт. Глеваха Фастівського району Київської області визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000116 від 14.12.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ст.131 КПК України, арешт майна є одним з заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб.

Як зазначено в клопотанні органом досудового розслідування було встановлено, що на підставі рішення 2 сесії XXIV скликання Глевахівської селищної ради ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка C. Яцьки Васильківського району Київської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) оформила державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:077:0037, площею 0,5457 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Також, на підставі вищевказаного рішення ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Могилів-Подільський Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) оформив державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:077:0034, площею 0,2442 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

На підставі рішення №168-8-XXIV Глевахівської селищної ради ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Києва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) оформив державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 , на земельну ділянку з кадастровим номером :01:077:0033, площею 00,5457 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Згідно відповіді отриманої з Архівного відділу Обухівської районної військової адміністрації Київської області в документах до протоколу 2 сесії Глевахівської селищної ради XXIV скликання від 17.05.2002 року рішення щодо передачі у приватну власність земельних ділянок громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутні. Крім цього у документах до протоколу 8 сесії Глевахівської селищної ради XXIV скликання від 03.04.2003 року також відсутнє рішення щодо передачі у приватну власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_6 .

Зважаючи на вищенаведене, як зазначив в клопотанні прокурор, у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:077:0033, :01:077:0034, :01:077:0037 набуте незаконно, оскільки рішення сесій Глевахівської селищної ради про передачу у приватну власність вищевказаних земельних ділянок громадам не приймались.

В подальшому, а саме 07.02.2022 року державним реєстратором виконавчого комітету Ірпінської міської ради ОСОБА_7 на підставі державного акту на право власності на землю РЗ № 283432 від 19.12.2003 року зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку :01:077:0033, площею 0,5457 га за ОСОБА_6 .

01.06.2023 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_8 на підставі державного акту на право власності на землю РЗ №283429 від 19.12.2003 року зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку :01:077:0037, площею 0,3215 га за ОСОБА_4 .

Згідно з даними Національної кадастрової системи Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :01:077:0034, площею 0,2442 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , внесені до Державного земельного кадастру 04.02.2022 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земельна ділянка обліковується за ОСОБА_5 .

Крім цього встановлений факт привласнення земельної ділянки з кадастровим номером :01:076:0039, площею 0,5167 га на підставі підробленого рішення №886-35V від 16.03.2010 року сесії Глевахівської селищної ради та державного акту на праві приватної власності. А саме на підставі рішення №886-35V від 16.03.2020 року сесії Глевахівської селищної ради ОСОБА_9 оформив державний акт на право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0001, площею 0,5167 га.

Разом з тим, 25.12.2023 року на підставі договору-купівлі продажу земельної ділянки ОСОБА_9 здійснено продаж земельної ділянки з кадастровим номером :01:076:0039, площею 0,5167 га ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю с. Кам?янка Тростянецького району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 ).

При цьому відомості реєстраційної справи Державного реєстру речових прав щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:076:0039 містять копію рішення Глевахівської селищної ради від 16.03.2010 № 886-35-V про відведення ОСОБА_9 земельної ділянки площею 0,5167 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_6 .

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київської області в архіві відділу №7 другі (архівні) примірники державних актів на право власності на земельні ділянки :01:077:0033, :01:077:0034, :01:077:0037 відсутні.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:076:0039, площею 0,5167 га, з цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, власником є ОСОБА_10 .

При розгляді письмових матеріалів клопотання вбачається сукупність вчинення дій, спрямованих, за версією слідства, земельна ділянка могла незаконно вибути із державної власності, зміни її розміру та власників. Тому, з метою запобігання можливості її подальшого відчуження та забезпечення її схоронності як речового доказу дійсно існує необхідність накладення арешту на неї. А тому слідчим суддею встановлено правову підставу, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:076:0039, що належить ОСОБА_10 , яка відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Крім того, слідчим суддею обраний такий спосіб накладення арешту на майно, що не обмежує користування земельною ділянкою за її цільовим призначенням та цілком узгоджується із принципом співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також необхідністю врахування наслідків такого арешту для третіх осіб.

Поняття "речові докази" включає в себе не лише ті предмети, які можуть бути фізично використані як доказ факту чи обставин вчинення злочину. Зі змісту ч. 6 ст. 100 КПК України випливає, що речовими доказами можуть бути і предмети, що не містять слідів кримінального правопорушення. У даному випадку земельні ділянки, в тому числі ділянка, що належить ОСОБА_10 з огляду на попередню кваліфікацію злочину, не може містити слідів злочину у їх буквальному смислі (сліди-відбитки, сліди-предмети, сліди-речовини). Втім є обґрунтовані підстави вважати, що така земельна ділянка сама по собі могла бути об`єктом кримінального правопорушення, а тому визнання її речовим доказом у кримінальному провадженні цілком узгоджується із критеріями, визначеними нормами ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання встановлено, що земельна ділянка площею 0,5167 га із кадастровим номером :01:076:0039, є об`єктом кримінально протиправних дій та набута кримінально протиправним шляхом за фактом вчинення яких здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000116 від 14.12.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та постановою прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області від 29.03.2024 вона визнана речовим доказом.

Прокурором обґрунтовано, що застосування заходу забезпечення арешт земельної ділянки площею 0,5167 га із кадастровим номером :01:076:0039, надасть, зокрема запобігання можливості її використання, відчуження, поділу, зміни конфігурації та ведення на ній будь-якої господарської діяльності та будівельних робіт.

З урахуванням обставин, що розслідуються у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що таке обмеження прав власності на земельну ділянку площею 0,5167 га із кадастровим номером :01:076:0039, шляхом накладення арешту, відповідає розумності та співрозмірності завданням кримінального провадження, одним з яких відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України є захист держави від кримінального правопорушення, в даному випадку у вигляді незаконного відчуження земельної ділянки державної форми власності в інтересах третіх осіб.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Із зазначених основоположних завдань кримінального судочинства вбачається, що орган досудового розслідування зобов`язаний вжити всіх заходів для відновлення порушеного права, в даному випадку на право власності.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що незастосування заборони на зазначену земельну ділянку може призвести до її відчуження, передачі або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати проведенню досудового розслідування в даному кримінальному провадженню, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на майно, а саме на земельну ділянку площею 0,5167 га із кадастровим номером :01:076:0039, шляхом заборони здійснення дій щодо права на відчуження, розпорядження вказаної земельної ділянки.

Копію ухвали направити до Фастівської окружної прокуратури для негайного виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1