Провадження №: 1-кс/336/494/2024
УХВАЛА

Іменем України

16 травня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області по кримінальному провадженню № 0000391 від 12.03.2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, проживає зі слів у АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Апеляційного суду Запорізької області від 01.04.2019 року за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 190 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі (звільнився 29.08.2022 року у зв?язку з відбуттям покарання),

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000391 від 12.03.2024 року за ст. 185 ч. 4 КК України, за яким ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 11 березня 2024 року приблизно о 14.40 годині, діючи повторно, в період воєнного стану, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , вибивши міжкімнаті двері, незаконно проник до кімнати, в якій мешкають його мати та вітчим, звідки умисно таємно викрав майно ОСОБА_6 загальною вартістю 2569,26 гривень, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 на цей час кваліфіковані за ст. 185 ч. 4 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєна повторно, поєднана з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вказуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, що підтверджується показаннями потерпілого, свідків та самого підозрюваного. Щодо ризиків прокурор посилався, що підозрюваний звільнився з місць позбавлення волі лише у 2022 році, не має постійного місця проживання, не працює, не має доходів, стійкі соціальні зв?язки відсутні, але знову підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, при цьому існує ризик вчинення нових злочинів та впливу на свідка та потерпілого, які доводяться йому матір`ю та вітчимом.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на відсутність обґрунтування підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу та можливість застосування менш суворого запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Підозрюваний вказав, що має постійне місце проживання, але у нього відсутній договір оренди, злочин скоїв задля помсти вітчиму, адже у них існує спір з приводу його проживання у квартирі матері, офіційно не працює. Ухилення від явки до суду пояснював зайнятістю та перебуванням на похованні.

Слідчим суддею досліджені додані до клопотання документи, якими підтверджено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину, а саме протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілого та свідка ОСОБА_7 , які вказували на ОСОБА_4 як на особу, причетну до викрадення речей, показаннями свідка ОСОБА_8 , який вказав, що придбав у ОСОБА_4 речі, які в подальшому потерпілий ідентифікував як належні йому, а в подальшому видав зазначені речі слідчому, матеріалами відеозапису, висновками експертиз щодо вартості викраденого майна.

19.04.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Мюррей проти Сполученого Королівства" ("Murrey v. the United Kingdom"). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").

Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В даному випадку слідчому судді були представлені докази, які свідчать про обґрунтованість висунутої підозри щодо ОСОБА_4 , які на цьому етапі кримінального провадження є достатніми для підтвердження можливої причетності підозрюваного до скоєння злочину.

При оцінці наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 177 ч. 1 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Оцінюючи наявні щодо ОСОБА_4 ризики, слідчий суддя виходить з інформації, яка характеризує підозрюваного, а саме, що ОСОБА_4 раніше судимий за скоєння злочинів проти власності, звільнився з місць позбавлення волі у серпні 2022 року, не працює та не має жодних джерел доходу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2019 року ОСОБА_4 визнаний таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Наразі ОСОБА_4 не надав жодних документів на підтвердження того, що він має постійне житло.

В провадження Шевченківського районного суду м. Запоріжжя наразі перебуває кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 190 ч. 2, ст. 309 ч. 1 КК України та у цьому провадженні ОСОБА_4 оголошено у розшук у зв?язку з ухиленням від явки до суду та відсутністю відомостей про його фактичне місце проживання.

У підозрюваного відсутні будь-які легальні джерела доходу, він не має стійких соціальних зв?язків чи майна, тож в даному випадку, враховуючи воєнні дії на території України, наявний високий ризик переховування від слідства чи суду, скоєння нових злочинів.

Також не виключений і вплив на свідка та потерпілого, які доводяться ОСОБА_4 матір`ю та вітчимом. При цьому потерпілий та свідок звернулись до слідчого із заявами, в яких просили ініціювати обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи на системну протиправну поведінку підозрюваного.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.

Таким чином, підозра особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

На переконання слідчого судді, усе вищевикладене у своїй сукупності є достатньою підставою вважати, що на момент розгляду клопотання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тож, враховуючи наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, є підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах первісного строку досудового розслідування.

Також слідчим суддею визначається розмір застави.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області по кримінальному провадженню № 0000391 від 12.03.2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, по кримінальному провадженню № 0000391 від 12.03.2024року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 червня 2024 року.

Ухвала суду діє до 19 червня 2024 року.

Визначити розмір застави у 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі у 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

У разі внесення суми застави підозрюваним або іншою особою та надання документу, що це підтверджує, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покладаються обов?язки:

прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи в залежності від стадії кримінального провадження;

Попередити заставодавця, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1