Справа № 459/1015/24
Провадження № 1-кп/459/72/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження у місті Червонограді кримінальне провадження №0000093 від 03.04.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сілець Червоноградського району Львівської області, українця, громадянина України, з освітою середньою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

12.12.2023 Червоноградським міським судом Львівської області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що. будучи раніше судимим, зокрема 12.12.2023 Червоноградським міським судом Львівської області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став та вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя. Так, ОСОБА_3 допустив систематичне невиконання встановлених обов?язків, порушення порядку та умов відбування покарання, зокрема 29.02.2024 Червоноградським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області, на підставі розпорядження Червоноградського міського суду Львівської області 459/4114/23 від 26.01.2024 про виконання вироку, що набрав законної сили, ОСОБА_3 постановлено на облік, як засудженого до покарання у виді громадських робіт. 29.02.2024 в ОСОБА_3 відібрано підписку, згідно якої останнього повідомлено, що він засуджений до покарання у виді громадських робіт на 120 годин та ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, а також ОСОБА_3 попереджено, що в разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнений до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України. Окрім того, ОСОБА_3 ознайомлено зі змістом ст. 40 Кримінально виконавчого кодексу України. Згідно наказу No17-в/к від 01.03.2024 директора КП «Комунальник», ОСОБА_3 прийнятий для відбування громадських робіт на підприємство та під особистий підпис ознайомлений із графіком відбування громадських з 01 березня 2024 року по 29 березня 2024 року, та 01 березня 2024 року приступив до виконання громадських робіт по благоустрою міста, однак відрацював згідно графіку лише 24 години громадських робіт. Тобто з 05.03.2024 по 08.03.2024, 11.03.2024 по 15.03.2024, 22.03.2024 та з 25.01.2024 по 29.03.2024 ОСОБА_3 на відпрацювання громадських робіт не прибув згідно графіку виходу на роботу, чим порушив умови відбування громадських робіт встановлені ч.1 ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України та таким чином умисно та свідомо допустив невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, що згідно ч. 3 ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт. На даний час ОСОБА_3 відбув лише 24 години громадських робіт з встановлених 84 годин згідно графіку виходу на роботу за березень 2024 року. Загальна кількість невідпрацьованих громадських робіт становить 96 годин.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 03.04.2024, складеної за участі його захисника - адвоката ОСОБА_4 та підписаної ними, ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, тобто в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальними проступком, раніше судимий, з середньою освітою, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно із ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.389 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Підстав для застосування положень ст.75 КК України суд не вбачає з огляду а ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який вчинив нове кримінальне правопорушення не відбувши покарання за попереднім вироком, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення, конкретні обставини справи, а також положення ч.4ст.71 КК України, згідно якої остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 12.12.2023 із застосуванням ст.72 КК України де 1 дню обмеження волі відповідає 8 год. громадських робіт, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 5 (п`яти) днів обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня прибуття і постановки ОСОБА_3 на облік у виправному центрі.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ч.3 ст. 395 КПК України).

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1