Справа № 308/6369/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304 від 26.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.3 ст. 135 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304 від 26.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.3 ст. 135 Кримінального кодексу України.

Під час підготовчого засідання вказаного кримінального провадження прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 . В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в справі не проведено підготовче судове засідання, не розпочато судове слідство, не досліджено матеріали кримінального провадження, а тому сторона обвинувачення вважає, що є необхідність у застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою забезпечення об`єктивного здійснення судового розгляду, недопущення повторного здійснення кримінальних правопорушень обвинуваченим. Крім того, вказав, що необхідність застосування до обвинуваченого даного запобіжного заходу обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення. Зазначив, що дане клопотання було подано ще в грудні, і з цього часу обвинувачений не пропустив жодного засідання. Крім того, ризики, наведені в клопотанні жодним чином не обґрунтовані, і взагалі відсутні. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Так, запобіжні заходи загалом, в тому числі домашній арешт як один з їх видів, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам ухилитися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка , іншого підозрюваного, обвинуваченого тощо, знищити , сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Також при обранні виду запобіжного заходу враховуються й вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Оцінюючи аргументацію сторін щодо наявності чи відсутності ризиків, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України. При цьому оцінка наявності існування ризиків проводиться у контексті чинників, перелічених у ч. 1 ст. 178 КПК України. Така позиція суду базується на основі практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».

Як встановлено судом, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора про наявність у обвинуваченого наміру переховуватись від суду у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Суд бере до уваги дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 в їх сукупності, проаналізувавши всі надані сторонами докази, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Однак, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, суд, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків з урахуванням стадії кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання та покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178,183, 194, 331, 369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 14 червня 2024 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Закарпатської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків визначити до 14 червня 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали доручити начальнику Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 18 квітня 2024 року о 16 год. 30 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1