Справа № 157/201/24
Провадження №1-кс/157/97/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , що погоджене з прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 лютого 2024 року за № 0000110, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каменя-Каширського, Камінь-Каширського району, Волинської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта базова загальна середня, не одружений, не працевлаштований, раніше судимий вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 грудня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів. В обґрунтування клопотання зазначає, що у третій декаді січня 2024 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який в подальшому продовжено згідно з Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3429-ІХ від 08.11.2023 на 90 діб, перебуваючи на території домогосподарства по АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії ніким не помічені у зв`язку із відсутністю інших осіб, шляхом зриву металевої скоби навісного замка вхідних дверей житлового будинку, відчинив їх та проник всередину, де з кухонної кімнати житлового будинку, умисно, таємно, повторно викрав належну ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бензопилу марки «Stihl MS 180» серійний номер « НОМЕР_1 » вартістю 4726 грн, чим завдав потерпілому майнову шкоду у вказаному розмірі. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. З урахуванням наведеного, 20.02.2024 останньому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 повністю визнав свою вину та причетність до вчинення інкримінованого йому злочину, щиро кається. Також винуватість підозрюваного ОСОБА_5 у скоєнні злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом заявою ОСОБА_8 про скоєння злочину, зокрема таємного викрадення бензопили «Stihl MS 180», протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколами оглядів місця події від 02.02.2024 та від 03.02.2024; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , висновками експерта за результатами судової трасологічної експертизи, висновками експерта за результатами судової дактилоскопічної експертизи; висновком експерта за результатами судової товарознавчої експертизи, а також іншими доказами. Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, скоєного повторно, в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність останнього. Підозрюваний ОСОБА_5 офіційно неодружений, на утриманні нікого не має, ніде не працює та не навчається, при цьому злочин вчинив в умовах воєнного стану в Україні, за місцем проживання характеризується негативно, схильний до бродяжницького способу життя, надходять скарги негативного характеру на поведінку останнього. Окрім цього, ОСОБА_5 28.12.2022 засуджений вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки, судимість за який не погашена, що не перевиховало особу і через невеликий проміжок часу особа знову підозрюється у вчиненні корисливого, тяжкого злочину. Загальною підставою для застосування будь-якого заходу примусу, у тому числі запобіжного заходу, є фактичні дані, які свідчать про неналежну поведінку суб`єкта кримінального процесу чи можливість такої поведінки, яка повинна ґрунтуватись на даних, які свідчать про реальний намір такої особи вчинити дії для попередження яких застосовується запобіжний захід. Згідно ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. За таких обставин, постає необхідність у застосуванні відносно останнього такого виду заходу як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки лише вказаний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Про наявність ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному правопорушенні свідчить те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи свою причетність до вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину, пов`язаного з можливим позбавленням волі, з метою уникнення покарання, може схиляти потерпілого та свідків до зміни наданих показань шляхом залякування чи іншого примусу (жоден із свідків та потерпілий у судовому засіданні не допитувався), що дасть йому можливість різними способами впливати на них з метою зміни показань. Крім того, при ризик переховування свідчить те, що ОСОБА_5 , розуміючи, що йому загрожує реальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, спробує ухилитись від відповідальності за скоєне і намагатиметься переховуватись від слідства та суду. Про наявність ризику щодо вчинення іншого кримінального правопорушення свідчить той факт, що останній підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в умовах воєнного стану в Україні та протягом іспитового строку, що свідчить про відсутність моральних якостей та психологічних установок на дотримання вимог діючого правопорядку, впевненості у безкарності своїх дій. Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання та особистої поруки відносно підозрюваного ОСОБА_5 не може запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, підозрюваним виконані не будуть, а особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований, оскільки зазначений запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного із підстав, які зазначені вище. При цьому, підозрюваний ОСОБА_5 не працевлаштований та не має стабільного доходу, що унеможливлює виконання останнім такого виду запобіжного заходу. Перебування під домашнім арештом за місцем проживання дозволить підозрюваному зустрічатись та схиляти потерпілого і свідків до зміни наданих показань під приводом винагороди чи примусу, покинути місце проживання, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, ОСОБА_10 перебуває у конфлікті із своєю сестрою ОСОБА_11 , яка вигнала його з батьківського будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому підозрюваний тимчасово проживає у свого знайомого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , що у свою чергу дає підстави вважати, що ОСОБА_5 і надалі зможе змінювати місце свого проживання та переховуватись від органу досудового розслідування.

Слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 та прокурор Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів підтримали повністю з викладених у ньому підстав. Прокурор ОСОБА_3 також в обґрунтування клопотання пояснила, що ОСОБА_5 немає стійких моральних установок щодо заборони вчинення крадіжок, та будучи засудженим за вчинення крадіжки знову обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину. Органом пробації підозрюваний характеризується негативно, на розгляді щодо ОСОБА_5 перебуває клопотання про скасування звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, оскільки останній не дотримувався режиму відвідування органу пробації. Притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з придбанням та розпиттям спиртних напоїв у громадських місцях.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив і пояснив, що свою вину у вчиненні крадіжки визнає, бензопилу у будинку потерпілого, в який проник, взяв для того, щоб порізати дрова, після чого мав намір її повернути, а також пояснив і те, що хворіє, має видане лікарем направлення до лікарні у м. Луцьк для лікування у зв`язку з захворюванням на епілепсію. Крім того пояснив і те, що має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , однак через непорозуміння із сестрою фактично проживає у свого знайомого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , останній дав йому ключі від свого житла та не заперечує щоб він у нього проживав, його (підозрюваного) доходи складаються із тимчасових заробітків по найму у фізичних осіб, за свою працю останні сплачують йому кошти.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні проти застосування щодо підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, тобто тримання під вартою, заперечив, мотивуючи тим, що у цьому випадку достатньо обмежитись таким запобіжним заходом як домашній арешт.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, допитавши свідка, дослідивши додані до клопотання матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слідчого належить відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати житло цілодобово та з покладенням передбачених КПК України обов`язків, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вищезазначені дії.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням у житло, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у тому, що він в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який в подальшому продовжено згідно з Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3429-ІХ від 08.11.2023 на 90 діб, перебуваючи на території домогосподарства по АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії ніким не помічені у зв`язку із відсутністю інших осіб, шляхом зриву металевої скоби навісного замка вхідних дверей житлового будинку, відчинив їх та проник всередину, де з кухонної кімнати умисно, таємно, повторно викрав належну ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бензопилу марки «Stihl MS 180» серійний номер « НОМЕР_1 » вартістю 4726 грн, чим завдав потерпілому майнову шкоду у вказаному розмірі.

Відомості про зазначений злочин були внесені до ЄРДР 3 лютого 2024 року за № 0000110.

Обґрунтованість зазначеної підозри підтверджується наявністю вагомих доказів, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 2 лютого 2024 року, згідно з яким ОСОБА_8 повідомила до поліції, що у період часу з 15.01.2024 по 02.02.2024 невідома особа проникла до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала бензопилу марки «Stihl MS 180» вартістю 5000 грн, чим завдала шкоди ОСОБА_7 на вказану суму; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 7 лютого 2024 року, з якого вбачається, що він на початку листопада 2023 року придбав бензопилу марки «Stihl MS 180», після покупки до нього заходили знайомий ОСОБА_12 із своїм знайомим ОСОБА_13 та розпивали спиртне у кухні, де стояла бензопила, 31 грудня 2023 року він поїхав до місця несення військової служби, а 2 лютого 2024 року зі слів його сестри дізнався, що хтось проник до будинку та викрав його бензопилу; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 3 лютого 2024 року, з якого вбачається, що у кінці грудня 2023 року він з ОСОБА_13 випивали алкоголь на кухні у домі ОСОБА_14 , під час цих подій останній демонстрував нещодавно придбану ним бензопилу оранжевого кольору, а у двадцятих числах січня 2024 року його співмешканець ОСОБА_13 приніс бензопилу та почав різати дерева, які лежали біля його сараю, та на його запитання, де ОСОБА_13 взяв бензопилу, останній повідомив, що приніс її із власного будинку, що розташований у с. Раків Ліс; протоколом огляду місця події від 3 лютого 2024 року, з якого вбачається, що в ході огляду господарської споруди, що знаходиться на відстані 7 м від багатоквартирного будинку, що розташований по АДРЕСА_4 , слідчим було виявлено та вилучено бензопилу марки «Stihl MS 180», оранжевого та білого кольорів, на передній частині якої наявні маркувальні написи «1130-012-3042, МS 180 3/8Р та 833135333», та на цій бензопилі слідчим виявлено сліди пальців рук, які було вилучено за допомогою клейкої стрічки; висновком судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/103-24/1775-Д від 14 лютого 2024 року, з якого вбачається, що слід пальця руки розміром 30х17 мм та слід долоні руки розміром 93х36 мм, виявлені та відкопійовані на відрізки липкої стрічки, вилучені 02.02.2024 під час проведення огляду місця події, залишені відповідно середнім пальцем та долонею лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; висновком судової товарознавчої експертизи № 536-Е від 14 лютого 2024 року, згідно з якою ринкова вартість наданої на дослідження бензопили марки «Stihl MS 180» станом на 15 січня 2024 року становить 4726 грн.

20 лютого 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За вчинення злочину, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Встановлено, що ОСОБА_5 судимий вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 грудня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, та в період іспитового строку знову підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, він не працевлаштований та не має постійного джерела доходів.

Такі обставини у сукупності з вагомістю поданих слідчим доказів про причетність підозрюваного до вчинення тяжкого корисливого злочину, дають слідчому судді достатні підстави вважати, що існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Встановлено і те, що ОСОБА_5 має постійне зареєстроване місце проживання у с. Раків Ліс Камінь-Каширського району, а на теперішній час зі згоди власника житла фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та засоби для прожиття отримує, працюючи по найму у фізичних осіб, що підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 .

Крім того, як вбачається з показань свідка ОСОБА_9 у судовому засіданні, проживає ОСОБА_5 у нього з листопада 2023 року, він надав підозрюваному ключі від вхідних дверей свого житла та не має жодних заперечень щоб останній проживав у нього, та у випадку заборони судом ОСОБА_5 виходити з житла він зможе забезпечувати його продуктами харчування.

Оцінюючи в сукупності вищезазначені обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, стан здоров`я підозрюваного, про який він пояснив у судовому засіданні і що органом досудового розслідування не спростовано, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, не зважаючи на те, що він має рідну сестру, з якою в одному житлі фактично не проживає, відсутність у нього постійного місця роботи, але наявність тимчасових заробітків, майновий стан підозрюваного, наявність у нього судимості за вчинення тяжкого аналогічного корисливого злочину, а також і розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 , та ризик повторення ним протиправної поведінки, який є високим, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Однак, стороною обвинувачення не доведено, що у цьому конкретному випадку, з урахуванням вищенаведеного ризику і даних про особу підозрюваного, вищенаведених обставин, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеному ризику, зокрема запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово.

Посилання на відомості щодо негативної характеристики підозрюваного є недостатнім для застосування щодо останнього найсуворішого запобіжного заходу. Зазначені у довідці-характеристиці від 19.02.2024 року відомості про те, що ОСОБА_5 схильний до бродяжницького способу життя, та від сусідів та односельчан часто надходили відгуки негативного характеру стосовно поведінки ОСОБА_5 не підтверджені належним та достатніми доказами.

Не може бути достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і твердження слідчого та прокурора про те, що ОСОБА_5 вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з розпиттям алкогольних напоїв у громадських місцях, та порушував умови відбування покарання з випробуванням, і судом розглядається клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Ці обставини слідчим суддею враховуються як такі, що характеризують особу підозрюваного і свідчать у сукупності з фактичними обставинами цього кримінального провадження про ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, проте вони за наслідками, які можуть настати, є предметом іншого судового розгляду.

Крім того, ні слідчим, ні прокурором не надано слідчому судді відомостей та доказів щодо стану здоров`я підозрюваного, та відсутність в останнього протипоказань до утримання в умовах СІЗО, а також не спростовано твердження підозрюваного про захворювання його на важку хронічну хворобу головного мозку.

Частиною 1 ст. 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За змістом ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо слідчий суддя застосовує запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, то зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

З врахуванням вищезазначених обставин у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість, доцільність та необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 строком на два місяці більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово та покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 ; утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_8 ; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, що зможе запобігти ризику, доведеному стороною обвинувачення, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слідчого належить відмовити.

Зазначений запобіжний захід та обов`язки, які покладають на підозрюваного, з огляду в тому числі і на фактичні обставини кримінального провадження, забезпечать належну процесуальну поведінку останнього, є достатніми для запобігання ризику вчинення підозрюваним повторного кримінального правопорушення, а також зможуть запобігти і тим ризикам, які хоча і не доведені жодними доказами, але на них посилається слідчий у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Тяжкість покарання не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Стороною обвинувачення не доведено наявності ризику впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, а також ризику переховування підозрюваного від слідства та суду. Останній затриманий не був, на розгляд клопотання по виклику суду з`являвся у судові засідання добровільно. Достатніх відомостей про такі ризики слідчому судді не надано.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 196, 202, 205 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово та покласти на нього такі обов`язки до 26 квітня 2024 року включно:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 ;

3) утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_8 ;

4) здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово щодо ОСОБА_5 негайно передати для виконання до Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області.

Згідно з ч. 4 ст. 181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Дата проголошення повного тексту ухвали - 18 год 28 лютого 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1