ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/6709/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/289/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.7 ст.111-1 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 111-1 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002839 від 11.09.2022, -

в с т а н о в и л а:

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Шевченкове Шевченківського району Харківської області, громадянина України, із вищою юридичною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2013 року народження, який є пенсіонером, інвалідом 3 групи (захворювання пов`язані з проходженням служби в ОВС), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше судимим не був,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 111-1 КК України та призначено йому покарання у вигляді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 10 (десять) років без конфіскації його майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з дня його фактичного затримання, тобто з 12.09.2022.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», залишено без змін, до набрання вироком законної сили.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що 22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 05:00 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

Встановлено, що 24 лютого 2022 року о 05:00 годині, за наказом Президента Російської Федерації ОСОБА_9 , Російська Федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи Збройні Сили РФ та Федеральну службу військ національної гвардії Російської Федерації.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Після незаконного вторгнення на територію України та окупації частини території України, зокрема смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області, представниками збройних сил та інших державних органів Російської Федерації взято під контроль будівлі і споруди, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі, а також створено незаконні органи влади та окупаційні адміністрації, в тому числі «Управление внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области», положення про яке було затверджено 05 липня 2022 року головою «Временной гражданской администрации Харьковской области».

Так, у період не пізніше серпня 2022 року (точну дату та час встановити не виявилось можливим), представниками окупаційних органів влади на території смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області створено підрозділ незаконного правоохоронного органу, а саме «пункт полиции № 2 (пгт. Шевченково) Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области».

Так, у громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на території смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області, у період часу не пізніше 24 серпня 2022 року (точну дату та час встановити не виявилось можливим), виник злочинний умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а саме зайняття посади слідчого у незаконному правоохоронному органі «пункт полиции № 2 (пгт. Шевченково) Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области».

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 у серпні 2022 року, але не пізніше 24 серпня 2022 року, добровільно прибув за місцем знаходження вказаного підрозділу незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території, за адресою: АДРЕСА_2 (місце розташування відділу поліцейської діяльності №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області) з метою працевлаштування, де був призначений представниками окупаційної влади на посаду «виконуючого обов`язки слідчого» у незаконному правоохоронному органі «пункт полиции № 2 (пгт. Шевченково) Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области».

Після зайняття вказаної посади ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, у період з серпня 2022 року (але не пізніше 24 серпня 2022 року) по 10 вересня 2022 року виконував покладені окупаційною владою обов`язки «слідчого» на вказаній посаді, зокрема складав документи про проведення т.зв. «слідчих дій», здійснював підвищення кваліфікації шляхом вивчення законодавства РФ про правоохоронні органи, а також 24 серпня 2022 року провів т.зв. «огляд місця події» за адресою: АДРЕСА_3 , за результатами чого було неправомірно вилучено майно громадян України.

В подальшому, 10 вересня 2022 року смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області було звільнено з окупації країни-агресора та 12 вересня 2022 року протиправна діяльність ОСОБА_7 як «виконуючого обов`язки слідчого» у незаконному правоохоронному органі «пункт полиции № 2 (пгт. Шевченково) Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области» була викрита співробітниками правоохоронних органів України.

Не погодившись з оскаржуваним вироком, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвоката ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі просить вирок Київського районного суду м. Харкова від 08.09.2023 року скасувати та призначити новий судовий розгляд у Немишлянському районному суді м. Харкова. У разі, якщо суд апеляційної інстанції дійде висновку про відсутність підстав для зміни територіальної підсудності, просить скасувати оскаржуваний вирок, ухвалити нове судове рішення, яким виправдати його у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 111-1 КК України. На час розгляду апеляційної скарги, змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі, а саме на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування апеляційних доводів, обвинувачений посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення допустив ряд порушень вимог КПК України та залишив без розгляду подані ним клопотання.

Так, під час судового розгляду ним заявлялось клопотання щодо зміни територіальної підсудності справи, оскільки відповідно до частини 9 статті 615 КПК України судовий розгляд повинен здійснювати суд, в межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, а оскільки воно було закінчено у службовому кабінеті №74 ВП №2 ХРУП №2 м. Харків за адресою вул. Невельська 1/32, що відноситься до Немишлянського району м. Харкова, то і розгляд повинен здійснювати суд в межах територіальної юрисдикції саме цього району, однак заявлене клопотання було залишено без задоволення районним судом.

Також обвинувачений зазначає, що територія визначається «тимчасово окупованою» Кабінетом Міністрів України, а не рішенням т.в.о. військової адміністрації Куп`янського району. На його думку, лист про перебування смт Шевченкове в окупації, за підписом т.в.о. голови військової адміністрації Куп`янського району не може бути прийнято до увагу в якості доказу.

Апелянт звертає увагу, що 10.09.2022 його допитували в якості свідка, під час допиту він надав покази щодо обставин перебування в приміщенні відділу поліції смт Шевченкове матеріалів, якими користувались колишні співробітники поліції під час окупації, однак вказаний протокол не міститься в матеріалах кримінального провадження. Також зазначає про те, що він був затриманий співробітниками поліції 10.09.2022, а не 12.09.2022 як хибно зазначено у протоколі затримання та вироку суду, окрім цього відповідно до кваліфікації інкримінованого йому злочину працівники поліції не мали права на його затримання, а це повинно було бути здійснено співробітниками СБУ.

Апелянт наполягає, що він не підтримував жодних зав`язків з іноземною державою та не отримував від її представників жодних завдань які б спричинили шкоду державному суверенітетові та цілісності держави. Крім цього, до окупації смт Шевченкове він працював помічником судді в Шевченківському районному суді Харківської області, отримував заробітну плату та пенсію по інвалідності. Підстав для добровільної роботи в правоохоронних органах під час окупації у нього не було, якщо він і перебував у приміщенні поліції та вчиняв якісь дії, то ці дії були спрямовані на допомогу мешканцям смт Шевченкове.

Посилання сторони обвинувачення, як на доказ на складені ним, як «т.в.о. слідчого» протоколів огляду місця події, то він виконував ці дії під загрозою фізичного та психологічного насилля, яке на нього здійснювали колишні співробітники поліції та військові РФ. Про вчинення яких, він не мав змоги повідомити СБУ бо на той час у смт Шевченкове був відсутній зв`язок і він не мав змоги виїхати на підконтрольну Україні територію.

Обвинувачений вважає безпідставним протокол огляду речей від 06.11.2022, під час якого був оглянутий його телефон без відповідного рішення суду, та в якому міститься номер іншого кримінального провадження.

Крім цього, на думку обвинуваченого не може бути визнано допустимим доказом та покладено в основу обвинувального вироку протокол огляду речей від 30.09.2022, оскільки він є похідним та не містить посилання на проведену процесуальну дію, та більшість матеріалів, які в ньому зазначені, були змінені шляхом внесення до них його прізвища.

Також обвинувачений вважає проведену почеркознавчу експертизу неналежною, оскільки вона була проведена неналежним експертом, з огляду на те, що установа підпорядковується СБУ, ставе під сумнів визначену суму витрат на проведення експертизи.

Обвинувачений звертає увагу, що судом першої інстанції не досліджено «Указ №9-г 28/22 від 05.07.2022 об утверждении положения о временной гражданской администрации в Харьковской области». У даному наказі відсутні вказівки про створення правоохоронного органу, про що він зазначав у суді першої інстанції, що не було перевірено судом.

Посилається і на те, що суд при ухваленні вироку вийшов за межі висунутого обвинувачення, оскільки вказав як обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в період воєнного стану, що не було вказано в обвинувальному акті та не врахував пом`якшуючі обставини.

Апелянт вважає, що для повного та всебічного розгляду необхідно надати оцінку його психологічного стану, а саме, як він сприймав всі обставини перебуваючи в окупації, які відбувались навколо нього.

Зазначає, що посилання суду на те, що до нього застосувались заходи фізичного чи психологічного насильства не підтверджено жодними доказами, однак він не має уяви, яким чином можна підтвердити психологічний вплив.

Обвинувачений ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду заявив клопотання про:

- перевірку судом апеляційної інстанції присутності захисника під час проведення процесуальних дій на досудовому розслідуванні;

- визнання неналежними доказами протоколів пред`явлення для впізнання від 22.10.2022 за участю ОСОБА_10 та від 23.10.2022 за участю ОСОБА_11 ;

- дослідження технічних носіїв інформації з фіксацій судових засідань при допиті свідків та надання їм належної оцінки;

- дослідження відеозапису слідчого експерименту від 23.11.2022 за участю ОСОБА_7 та надання йому відповідної правової оцінки;

- витребування зі слідчого відділу СБУ в Харківській області наказу про створення Управління внутрішніх справ в Харківській області від 25.08.2022;

- дослідження під час апеляційного розгляду матеріалів, які були надані стороною обвинувачення.

Захисник в апеляційній скарзі просить, скасувати оскаржуваний вирок та призначити новий судовий розгляд.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що протокол затримання особи від 12.09.2022 не може бути визнано належним доказом, оскільки в протоколі не зазначено дату та час затримання ОСОБА_7 .. Дата затримання ОСОБА_7 , яка вказана судом 12.09.2022, спростовується показами свідка ОСОБА_12 , який зазначав про затримання ОСОБА_7 - 10.09.2022. Вказаний протокол був підписаний ОСОБА_7 під тиском, та наданий слідчим обвинуваченому вже в надрукованому виді, а зазначені в ньому обставини, не відповідають дійсним та фактичним обставинам.

Крім цього, не можна приймати до уваги протокол огляду речей від 06.11.2022, під час якого у ОСОБА_7 було вилучено телефон та визнано його речовим доказом, оскільки огляд був проведений з порушенням статті 129 Конституції України та статей 170-173 КПК України.

Звертає увагу на те, що обвинувачений не приймав участі в розгляді клопотання про арешт, яке відповідно до статті 173 КПК України може бути оскаржено, однак копія вказаного рішення обвинуваченому не направлялась.

Захисник вважає, що речові докази у справі зібрані з порушенням порядку, який затверджений у постановою від 19.11.2012 року № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технології переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності майна під час кримінального провадження.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у скоєнні злочину, складеного ОСОБА_13 , в присутності понятих за результатами проведення особистого обшуку ОСОБА_7 виявлені та вилучені наступні предмети: паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий Шевченківським РВ УМВС України в Харківській області 20.012.2021 року; військовий квиток НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 ; пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 ; трудова книжка НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 ; копія свідоцтва про закінчення закладу з підготовки водіїв на ім`я ОСОБА_7 ; копія медичної довідки на ім`я ОСОБА_7 ; мобільний телефон золотистого кольору марки «Huawei TIT-U02», 3 ІМЕІ 1: НОМЕР_5 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , в якому встановлена сім-карта з номером НОМЕР_7

У відповідності до тексту протоколу предмети № 1-6 не упаковувались, а предмет № 7 упаковується до полімерного пакету, який опечатується паперовою биркою з підписами понятих, учасників та вилучається.

Постановою про визначення предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 13.09.2022 року, слідчим ОСОБА_13 визначається лише мобільний телефон золотистого кольору марки «Huawei TIT-U02», з ІМЕІ 1: НОМЕР_5 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , в якому встановлена сім-карта з номером НОМЕР_7 - місцем зберігання якого визначено СБУ в Харківській області, яке розташоване за адресою: вул. Мироносицька, 2 м. Харків.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на вилучені у ОСОБА_7 речі та документи: мобільний телефон золотистого кольору марки «Huawei TIT-U02», 3 ІМЕІ 1: НОМЕР_5 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , в якому встановлена сім-карта з номером НОМЕР_7 , але місцем збереження арештованого майна визначено камеру схову УСБУ в Харківській області. Однак вказаний речовий доказ так і не потрапив до камери схову, а залишився при матеріалах кримінального провадження, як вважав за потрібне слідчий, що було встановлено стороною захисту при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження.

06.11.2023 року слідчий ОСОБА_14 , в порушення накладеного арешту на майно, без понятих та дозволу на проведення такої дії, самостійно проводить огляд прозорого пакету, який опечатаний паперовою біркою із пояснювальним написом в якому знаходився вказаний телефон.

Захисник вважає, що супровідний лист від 12.09.2022 року року не може бути підставою для надходження або залучення до матеріалів провадження речових доказів, оскільки не можливо встановити навіть походження цих речей (не має відповідного переліку) і документів, та в який спосіб вони отримані. Тому можливо тільки припускати, що саме було передано в картонному коробі, який оглядали, та чи був цей чи інший предмет чи річ, встановити також не можливо. Яким чином вказані речі і документи - є доказами у зовсім іншому кримінальному провадженні, вказані протиріччя не знаходять обґрунтування у судовому рішенні.

Судом не взято до уваги взагалі того факту, що докази отримані в рамках іншого кримінального провадження, а потім визнані постановою від 30.09.2022 року в рамках іншого кримінального провадження, як предмети речовими доказами з визначенням місця їх збереження.

Вказані речі та документи, як відомо з матеріалів кримінального провадження стануть предметом дослідження почеркознавчої експертизи, призначеної 25.10.2022 року, що в свою чергу не може свідчити про відповідність її висновку та не може бути прийнято до уваги відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева».

Захисник вважає, що висновки суду є невірними та передчасними, оскільки суд не в повній мірі перевірив та дослідив вказані обставини, викладені в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим вирок суду є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим.

Захисник під час апеляційного розгляду заявила клопотання витребувати та дослідити матеріали кримінального провадження, а саме:

- ухвалу Київського районного суду м. Харкова про накладання арешту; протокол огляду речей та документів від 06.11.2022;

- протокол огляду речей та документів від 30.09.2022; протокол огляду речей та документів від 07.11.2022;

- супровідний лист т.в.о Куп`янської РВА Харківської області ОСОБА_15 слідчому ОСОБА_16 на предмет кількості коробок із документами та іншими речами;

- супровідний лист від 12.09.2022 відділу поліцейської діяльності №1 Куп`янського районного відділу ГУ НП в Харківській області;

- постанову про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження та переглянувши судове рішення в межах апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 2 КПК України,завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що ставлять під сумнів винуватість обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, перш ніж ухвалювати обвинувальний чи виправдувальний вирок, суд першої інстанції, з дотриманням норм статей 17, 22, 23 КПК України, повинен дослідити всі докази сторони обвинувачення та докази і позицію сторони захисту, надати їм належну, логічну оцінку, виходячи з вимог статей 91, 94 КПК України, та за наявністю підстав - визнати такі докази неналежними, недопустимими чи недостовірними, що в свою чергу унеможливить вибірковість їх оцінки.

Згідно з пункту 15 статті 7, статтею 22 КПК України, однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед ним їх переконливості.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, дійшов висновку, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, дослідив обставини вчинення обвинуваченим злочину, згідно пред`явленого обвинувачення, надав належну правову оцінку, правильно кваліфікував дії обвинуваченого та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 7 статті 111-1 КК України.

Апеляційні доводи обвинуваченого та захисника, які містять твердження про відсутність добровільної згоди ОСОБА_7 на зайняття посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а саме виконання ОСОБА_7 обов`язків «в.о. слідчого» під тиском, на думку суду апеляційної інстанції мають суто суб`єктивний характер та спрямовані на ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з обраною лінією захисту, що знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.

Такі твердження апелянтів повністю спростовуються об`єктивними відомостями, дослідженими судом першої інстанції під час судового розгляду за участю сторін та яким надано обґрунтована, правова оцінка у оскаржуваному судовому рішенні.

Як вбачається з матеріалів судового провадження допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, та пояснив, що він ніколи не працював у незаконно створених т.зв. правоохоронних органах слідчим, під час окупації смт. Шевченкове, та не складав ніяких процесуальних документів, оскільки таких органів не існувало. Разом з цим, під час окупації смт. Шевченково йому постійно погрожував фізичною розправою місцевий, на його думку «кримінальний авторитет ОСОБА_17 », який примушував його працювати з ним, поставивши перед вибором, або він буде копати ями, або працювати з бумагами. Так, невідомі особи в балаклавах на обличчі та в тактичних рукавичках нанесли йому декілька ударів відкритою ладонню по голові. А тому, оскільки він боявся, що його відвезуть до «підвалу», де будуть мучити, він був вимушений погодитись працювати на «кримінального авторитета ОСОБА_40». Повідомив суду, що працював він не добровільно, а через погрози, фізичну розправу та фізичне насильство.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, суд першої інстанції на її спростування належним чином проаналізував і оцінив зібрані у справі докази, якими і обґрунтував своє рішення.

Колегія суддів вважає, що досудове розслідування та судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та оцінених судом, з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку й детально наведеними у вироку доказами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно поклав в основу вироку показання допитаних під час судового розгляду свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ..

Свідок ОСОБА_10 вказав, що наприкінці серпня 2022 року, під час окупації смт. Шевченкове, військові РФ посадили його до камери в приміщенні райвідділу поліції, за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час був розташований незаконний т.зв. правоохоронний орган, за підозрою в начебто наявності у нього зброї. З цього приводу 24.08.2022 в приміщенні його маслоцеху та офісу за адресою: АДРЕСА_3 , працівниками створеного т.зв. правоохоронного органу проводився обшук. Серед присутніх осіб був ОСОБА_7 , який складав протокол проведення обшуку. Коли він знаходився під арештом до нього застосовували фізичне насильство. ОСОБА_7 , якого він знав 10 років, декілька разів приносив йому в камеру їжу, цигарки та розповідав, що йому погрожують, та змушують співпрацювати з окупаційною владою. Особисто він не бачив, щоб до ОСОБА_7 застосовувалися заходи фізичного впливу.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що в період липень-серпень 2022 року, під час окупації смт. Шевченкове, його тримали у камері в приміщенні райвідділу поліції, за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час був розташований незаконний т.зв. правоохоронний орган, з приводу зловживання ним спиртих напоїв. Коли він знаходився під арештом, ОСОБА_7 , якого він знав раніше, приносив йому чай та цигарки. Після того, як його звільнили, він бачив ОСОБА_24 декілька разів біля будівлі райвідділу. Що ОСОБА_7 робив у приміщенні райвідділу та біля нього він не знає, вважає, що працював, оскільки той вільно там пересувався.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що під час окупації смт. Шевченкове, його приятеля ОСОБА_25 затримали та посадили у камеру в приміщенні райвідділу поліції, за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час був розташований незаконний т.зв. правоохоронний орган. Одного дня він прийшов до будівлі райвідділу з метою передати іжу приятелю, та побачив там раніше знайомого ОСОБА_7 . Оскільки він знав, що ОСОБА_26 працює у т.зв. правоохоронному органі, він попрохав його допомогти йому, однак ОСОБА_26 відмовився, та зайшов до приміщення райвідділу. Після чого, він також бачив ОСОБА_7 , який був одягнений в форму без шевронів, на ринку. Після звільнення приятель розповідав, що ОСОБА_26 приносив йому їжу та цигарки.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що під час окупації смт. Шевченкове, він перебував в смт за адресою: АДРЕСА_4 до його домоволодіння приїхали озброєнні військові РФ разом з ОСОБА_7 , та забрали у нього ключі від приміщення сільради. У ОСОБА_26 зброї не було, одягнутий він був у цивільне. Пізніше під`їхав військовий, вже без ОСОБА_26 , та повернув ключі. Наступного дня, приїхавши до будівлі сільради, він побачив, що сейф, в якому знаходились камери та комп`ютери, порожній.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що мешкав та працював слюсарем в АДРЕСА_1 , у тому числі під час окупації державою - агресором РФ. Під час окупації смт. Шевченкове, він декілька разів бачив, раніше знайомого йому, ОСОБА_7 , який розповідав, що представники окупаційних військ РФ примушують його працювати на них, погрожуючи фізичною розправою, та оскільки він два рази хворів на туберкульоз, він боїться, що за відмову його відвезуть до «підвалу», де йому стане гірше. У зв`язку з чим, ОСОБА_26 намагався виїхати на не окуповану територію, але його повертали. Зазначив, що всі ці обставини йому відомі зі слів ОСОБА_26.

Свідок ОСОБА_21 пояснила, що мешкає в смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області. ОСОБА_7 вона знає, він відвідував дитячий садочок, де вона працювала вихователькою. Під час окупації смт. Шевченкове, її племінника заарештували та посадили до камери у приміщенні райвідділу. З метою визволення племінника, вони звернулись до ОСОБА_26, бо знали, що він їм допоможе. Коли вони приїхали до райвідділу, їх зустрів ОСОБА_26, який зайшов всередину будівлі, відчинив камеру, де знаходився її племінник, та випустив його. Зі слів жінки ОСОБА_7 їй відомо, що представники окупаційних військ РФ примушували його працювати на них, погрожуючи фізичною розправою.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що мешкав в АДРЕСА_1 , у тому числі під час окупації державою - агресором РФ. З ОСОБА_7 у нього приятельські відносини. Зі слів іншіх осіб йому відомо, що під час окупації ОСОБА_7 став працювати у незаконно створенному т.зв. правоохоронному органі, оскільки його примусили, погрожуючи фізичною розправою. Між тим, ті, хто були заарештовані, в подальшому розповідали, що ОСОБА_24 їм допомогав, приносив до камери їжу та цигарки.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що під час окупації він перебував в смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області. 10.09.2022 його затримали за добровільне зайняття посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території. ОСОБА_26 теж працював слідчим у незаконно створенному т.зв. правоохоронному органі, зокрема у «пункті полиции № 2 (пгт. Шевченково) Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области». Зі слів ОСОБА_26, йому відомо, що його примусили працювати, погрожуючи фізичною розправою.

Вищезазначені свідки у цьому кримінальному провадженні були попереджені судом про кримінальну відповідальність за надання завідома неправдивих показань і стороною захисту не надано будь-яких об`єктивних доказів, що свідки надавали завідомо неправдиві показання та мають особисту зацікавленість щодо розгляду цього кримінального провадження чи вони мають намір обмовити обвинуваченого, у зв`язку з чим у колегії суддів відсутні процесуальні підстави ставити під сумнів зазначені вище показання свідків.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 7, частини 1 статті 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні суб`єктами кримінального провадження своїх процесуальних прав в межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже, сторона захисту у змагальному процесі не була позбавлена можливості також задавати свідкам питання, у тому числі з метою підтвердження версії щодо примусу ОСОБА_7 до працевлаштування у незаконно новоствореному правоохоронному органі на посаді «т.в.о. слідчого» під час тимчасової окупації смт Шевченкове Харківської області, тобто для відстоювання своєї позиції стосовно невинуватості обвинуваченого.

Обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником - адвокатом ОСОБА_8 не надано суду доказів, які свідчили про особисту зацікавленість вищезазначених свідків у розгляді цього кримінального провадження, оскільки ці свідки ретельно допитувалися в ході судового розгляду в суді першої інстанції, вони надавали детальні показання щодо обставин, пов`язаних із вчиненим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 111-1 КК України, попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а тому підстав вважати, що свідки мають намір оговорювати обвинуваченого, у суду апеляційної інстанції немає.

Колегія суддів дійшла висновку, що показання свідків, попереджених про кримінальну відповідальність і безпосередньо допитаних під час судового розгляду, є стабільними протягом усього розгляду і узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, які в свою чергу свідчать про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Згідно частини 4 статті 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Також судом першої інстанції співставлено, проаналізовано і покладено в основу обвинувального вироку відомості, що містяться у:

- листі т.в.о. начальника Куп`янської районної військової адміністрації від 09.11.2022 № 239-В, про те, що смт. Шевченкове Харківської області було тимчасово окуповано країною-агресором Російською Федерацією з 26.02.2022 по 10.09.2022;

- повідомленні начальника Куп`янского РВУ СБУ в Харківській області від 11.09.2022 про вчинення злочину ОСОБА_7 ;

- протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.09.2022, в ході якого проведено особистий обшук ОСОБА_7 , та вилучено паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий Шевченківським РВ УМВС України в Харківській області 20.12.2001, військовий квиток НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 , трудова книжка НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , копія свідоцтва про закінчення закладу з підготовки водіїв на ім`я ОСОБА_7 , копія медичної довідки на ім`я ОСОБА_7 , мобільний телефон золотистого кольору марки «HUAWEI TIT-UO2», з ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , в якому встановлена сім-картка з номером НОМЕР_7 ;

- протоколі огляду речей і документів від 06.11.2022, в ході якого оглянуто мобільний телефон золотистого кольору марки «HUAWEI TIT-UO2», з ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , в якому встановлена сім-картка з номером НОМЕР_7 , який постановою слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу УСБ України в Харківській області ОСОБА_13 від 13.09.2022 визнано речовим доказом;

- протоколі огляду речей і документів від 30.09.2022, з копіями документів, доданими до протоколу, в ході якого оглянуто лист, що надійшов з Відділу поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу ГУНП в Харківській області разом з картонним коробом, у якому згідно інформації, знаходяться речі та документи, які використовувались незаконним правоохоронним органом, створеним на тимчасово окупованій території, а саме т.зв. «пункт полиции № 2 (пгт. Шевченково) УВД ВГА Харьковской области», та оглянуто документи, що в ньому знаходяться, а саме:

1) аркуші паперу формату А4 з друкованим текстом, рукописними написами та підписами осіб, скріплені металевими скобами, загалом на 12 арк., що сформовані у том, на титульній сторінці вказаного тому міститься напис «Материал об отказе в возбуждении уголовного дела». Частину тому, а саме «протокол осмотра места проишествия от 24.08.2022» з додатками згідно з інформацією, яка міститься у ньому складено ОСОБА_7 як в.о. слідчого т.зв. «СВ УВС ВЦА Харківської області пункт № 2»;

2) зошит з обкладинкою червоного кольору у клітку з наліпкою з текстом «Тетрадь по служебной подготовке И.о. старшого следователя следственного отдела ОСОБА_41 », на 48 арк. та обкладинкою на 2 арк. На першому аркуші міститься штамп з написом « Управление внутренних дел временной гражданской адміністрации Харьковской области вх.. № СТ-124 от 03.08.2022 Количество листов: Осн.Док. 48 Прилож.-». На аркушах з 2 по 10 міститься рукописний текст чорнилами синього кольору з витримками із законодавства Російської Федерації. Почерк на вказаних сторінках за зовнішніми ознаками схожий на почерк ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

3) копія аркушу паперу з друкованим написом «АВТОБИОГРАФИЯ» та рукописними написами. До вказаного аркушу паперу прикріплена кольорова фотокартка особи чоловічої статті схожої на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Почерк особи на вказаному аркуші паперу схожий на почерк ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На ліцьовій стороні вказаного аркушу паперу у верхньому правому куті міститься напис олівцем «следователь (пгт. Шевченково)»;

4) аркуші паперу формату А4, у кількості 3 шт., з друкованим текстом, скріплені між собою металевою скобою. На першому аркуші міститься заголовок «Оперативные сведения о преступлениях на територии пункта полиции № 2 (пгт. Шевченково) УВД ВГА Харьковской области в период с 26.08.2022 по 01.09.2022 г.)», підзаголовок «Незаконный оборот наркотических средств КУПП № 159», друкований текст з описом заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також текст наступного змісту «На МП вsезжали: ОСОБА_26». На третьому аркуші міститься підзаголовок «Хищение денежных средств КУПП № 166», друкований текст з описом заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також текст наступного змісту «На МП выезжали: ОСОБА_26»;

5) аркуші паперу формату А4 на папері жовтого кольору з друкованим текстом з обох сторін аркушів, у кількості 2 шт., скріплені між собою металевою скобою. На першому аркуші у верхній частині міститься герб, напис «Временная Гражданская администрация Харьковской области», заголовок «Список сотрудников Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области». На аркушах міститься список прізвищ, імен та по-батькові осіб, а в кінці зворотнього боку другого аркуша міститься графа для підпису особи з наступним змістом «И.о. начальника отделения по работе с личным составом ОСОБА_28 ». На ліцьовому боці першого аркуша міститься наступник текст «13. ОСОБА_29 »;

6) аркуш паперу формату А4 з друкованим текстом та рукописним написом. На аркуші паперу міститься заголовок «График ночных дежурств личного состава полиции УВД ВГА Харьковской области (п.г.т. НОМЕР_9 ) в августе 2022 г.», таблиця з ПІБ осіб та датами, графа для підпису з друкованим текстом з наступним змістом «Начальник пункта полиции № 2 (пгт. Шевченково) УВД ВГА Харьковской области ОСОБА_30 », та рукописний напис чорнилами синього кольору, а саме підпис особи та написом « ОСОБА_31 » під текстом « ОСОБА_30 ». У вказаній табличці у третій знизу строчці міститься друкований напис « ОСОБА_29 ».;

7) аркуш паперу формату А4 з друкованим текстом та рукописними написами. На аркуші міситься табличка, де у частині з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » міститься графа з наступним змістом «Дознаватель 1 17381.0» та рукописний підпис олівцем «ОСОБА_26»;

- постанові слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу УСБ України в Харківській області ОСОБА_13 від 30.09.2022, відповідно до якої, вилучені документи, зокрема, аркуші паперу формату А4 з друкованим текстом, рукописними написами та підписами осіб, скріплені металевими скобами, загалом на 12 арк., що сформовані у том, на титульній сторінці якого міститься напис «Материал об отказе в возбуждении уголовного дела», зошит з обкладинкою червоного кольору у клітку з наліпкою з текстом «Тетрадь по служебной подготовке И.о. старшого следователя следственного отдела ОСОБА_42 », на 48 арк. та обкладинкою на 2 арк., копія аркушу паперу з друкованим написом «АВТОБИОГРАФИЯ» та рукописними написами, з прикріпленою кольоровою фотокарткою особи чоловічої статті схожої на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовими доказами;

- висновку судово-почеркознавчої експертизи № 10 від 01.11.2022, проведеної судовим експертом - начальником зонального експертного сектора Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки і судових експертиз (ІСТЕ) СБУ в УСБУ в Харківській області ОСОБА_32 , з фото таблицею доданою до нього, з якого вбачається, що на експертизу надано «протокол осмотра места происшествия» від 24.08.2022, на одному аркуші; «фото таблиця к протоколу осмотра места происшествия от 24.08.2022 г.», на 2 аркушах; зошит з наліпкою з текстом « ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_27 », на 48 арк.; зразки підпису та почерку ОСОБА_7 : а) вільні в ксерокопії паспорту, на одному аркуші, умовно-вільні в протоколі затримання особи, підозрюваної у скоєнні злочину від 12.09.2022, в протоколі допиту підозрюваного від 12.09.2022, в протоколі отримання зразків від 25.10.2022, на 8 аркушах, експериментальні на 18 аркушах. Висновки: Рукописний текст у «протоколе осмотра места происшествия от 24.08.2022» виконаний підозрюваним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підпис після тексту «И.о. следователя СО УВД ВГА в Харьковской области пункт полиции 3 2 (дислокація пгт. Шевченково)» у «протоколе осмотра места происшествия от 24.08.2022» та підпис в «фото таблице к протоколу осмотра места происшествия от 24.08.2022» виконаний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Рукописний текст на аркушах з 2 по 10 (включно) у зошиті з наліпкою з текстом «Тетрадь по служебной подготовке И.о. старшого следователя следственного отдела ОСОБА_29 » виконаний підозрюваним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доданим до нього пакетом № 1 з матеріалами експертизи до Висновку № 10 від 01.11.2022, в якому знаходяться: «протокол осмотра места происшествия» від 24.08.2022, на одному аркуші; «фото таблиця к протоколу осмотра места происшествия от 24.08.2022 г.», на 2 аркушах; зошит з наліпкою з текстом « Управление внутренних дел военно-гражданской администрации Харьковской области Тетрадь по служебной подготовке И.о. старшого следователя следственного отдела ОСОБА_29 », на 48 арк.; зразки підпису та почерку ОСОБА_7 на 27 арк., які оглянуті відповідно до протоколу огляду речей і документів від 06.11.2022;

- протоколі огляду речей і документів від 07.11.2023, з копіями документів, доданими до протоколу, в ході якого оглянуто лист, що надійшов з Куп`янської районної Військової цивільної адміністрації Харківської області на адресу СВУ СБУ в Харківській області разом з картонним коробом, у якому згідно інформації, знаходяться речі та документи, які використовувались незаконним органом влади, створеним на тимчасово окупованій території, а саме, т. зв. «ВГА Купянского района Харьковской области», та оглянуто документи, що в ньому знаходяться, а саме: «Указ № УГ-28/22 от 05.07.2022 об утверждении Положения о Временной гражданской администрации Харьковской области», «Положение о Временной гражданской администрации Харьковской области»;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2022, відповідно до якого, свідок ОСОБА_10 (який також надавав показання в судовому засіданні) у присутності понятих ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , заявив, що серед пред`явлених йому фотознімків громадян АДРЕСА_5 , впізнає за сукупністю ознак: формою обличчя, зачіскою, ОСОБА_7 на фото № 2, та довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якої на фото № 2 зображено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 206-209);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.10.2022, відповідно до якого, свідок ОСОБА_11 (який також надавав показання в судовому засіданні) у присутності понятих ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , заявив, що серед пред`явлених йому фотознімків громадян АДРЕСА_5 , впізнає за сукупністю ознак: зачіскою, формою обличчя, розміром та розташуванням очей, носу, губ та загальними рисами обличчя ОСОБА_7 на фото № 2, та довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якої на фото № 2 зображено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколі проведення слідчого експерименту від 23.11.2022, розпочатого о 09 год. 25 хв., закінченого об 12 год. 12 хв., за участю підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника та статиста ОСОБА_37 із застосовуванням технічних засобів фіксації, а саме, відеокамери Sone HDR-CX405, запис якої ввівся на флеш-накопичувач Exelram 16gb LXAX215F2102, який в подальшому був записаний на оптичний диск MFP638YC16103841, доданий до протоколу, проведеного у приміщенні ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, з метою перевірки і уточнення відомостей: перевірки показань підозрюваного наданих 12.09.2022 щодо обставин зайняття ним посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, а саме «пункт поліції № 2 (пгт. Шевченково) Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области», в ході якої підозрюваний ОСОБА_7 надав поясненния з приводу його перебування на початку серпня у будівлі «пункта поліції № 2 (пгт. Шевченково) Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области», де знаходились ОСОБА_17 та представники окупаційних військ РФ, які застосували до нього фізичне насильство за його відмову на співпрацю, неодноразових насильницьких дій до нього під час роботи в незаконному правоохоронному органі при відмові виконувати накази керівництва незаконного правоохоронного органу, зокрема при проведенні «добровольної видачі у ОСОБА_10 », намагання 30 серпня виїхати на неокупованну територію, та знаходження у відділку «злочинної організації» на чолі з ватажком ОСОБА_44 ;

- протоколі надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 23.11.2022, з якого вбачається, що слідчий в ОВС 3 відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області капітан юстиції ОСОБА_13 на підставі доручення прокурора ОСОБА_6 про відкриття матеріалів, повідомив підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_39 про завершення досудового розслідування та надав доступ до матеріалів досудового розслідування в підшитому і пронумерованому вигляді у 1 томі на 261 аркуші, та речовими доказами: аркуші паперу формату А4 з друкованим текстом, рукописними написами та підписами осіб, скріплені металевими скобами, загалом на 12 арк., що сформовані у том на титульній сторінці якого міститься напис «Материал об отказе в возбуждении уголовного дела»; зошит з обкладинкою червоного кольору у клітку з наліпкою з текстом «Управление внутренних дел военно-гражданской администрации Харьковской области Тетрадь по служебной подготовке И.о. старшого следователя следственного отдела ОСОБА_43 », на 48 арк. та обкладинкою на 2 арк.; копія аркушу паперу з друкованим написом «АВТОБІОГРАФІЯ» та рукописними написами, з прикріпленою кольоровою фотокарткою особи чоловічої статті схожої на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон золотистого кольору марки «HUAWEI TIT-UO2», з ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , в якому встановлена сім-картка з номером НОМЕР_7 .

- дослідженими в судовому засіданні судом речовими доказами, зокрема, аркуші паперу формату А4 з друкованим текстом, рукописними написами та підписами осіб, скріплені металевими скобами, загалом на 12 арк., що сформовані у том, на титульній сторінці якого міститься напис «Материал об отказе в возбуждении уголовного дела», зошит з обкладинкою червоного кольору у клітку з наліпкою з текстом «Тетрадь по служебной подготовке И.о. старшого следователя следственного отдела ОСОБА_29 », на 48 арк. та обкладинкою на 2 арк.

Відповідно до статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів провадження, наведені вище докази, були отримані органом досудового розслідування у встановленому КПК України порядку.

Надаючи оцінку вищезазначеним доказам, суд першої інстанції дійшов висновку про їх належність, допустимість та достовірність, з точки зору достатності та взаємозв`язку, що в свою чергу підтверджує вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за наведених вище обставин, яка доведена поза розумним сумнівом, та підтверджується показаннями свідків, а також сукупністю інших зібраних по кримінальному провадженню доказів.

Колегія суддів вважає, що зазначені докази сумнівів у їх достовірності не викликають, викладені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин вчиненого кримінального правопорушення, що було ретельно досліджено судом першої інстанції.

Крім цього, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність доводів обвинуваченого та сторони захисту щодо відсутності обов`язкового елементу складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 111-1 КК України, а саме - добровільне зайняття посади в незаконно створеному правоохоронному органі через відсутність даних щодо створення так званого незаконного правоохоронного органу в смт Шевченкове Харківської області, а тому в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 111-1 КК України, про що обвинувачений та захисник заявляли і під час апеляційного розгляду.

За частиною 7 статті 111-1 КК України встановлена відповідальність за дії, у тому числі у формі добровільного зайняття посади в незаконних судових або правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Ознакою вказаної спеціальної норми є характер незаконного органу (судовий або правоохоронний), створеного на тимчасово окупованій території.

Встановлюючи приналежність того чи іншого органу до правоохоронного, слід виходити з того, що такі органи повинні здійснювати правоохоронну функцію, яка є основною для них. Під правоохоронною функцією доцільно розуміти комплексний окремий і самостійний напрям її діяльності, в рамках якого уповноваженими суб`єктами здійснюється загальна охорона права та правопорядку, забезпечуються права і свободи людини і громадянина.

Виходячи з формулювання обвинувачення ОСОБА_7 визнаний винним у зайнятті посади тимчасово виконуючого обов`язків сдідчого у незаконному правоохоронному органі - «пункт полиции №2 (пгт Шевченково) Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области», створеному на тимчасово окупованій території, а тому посилання сторони захисту на відсутність будь-яких документів щодо підтвердження факту реєстрації цього органу в якості юридичної особи, з відповідними установчими і розпорядчими документами, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки окупаційна адміністрація рф це сукупність державних органів і структур рф, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних рф самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (пункт 6 статті 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Посилання обвинуваченого на відсутність офіційних документів, які б підтверджували створення незаконного правоохоронного органу на території тимчасово окупованого державою агресором смт Шевченкове, підтверджується дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами та показаннями свідків, наданими ними у судовому засіданні, які визнані судом допустимими та належними.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання обвинуваченого на те, що він виконував покладені на нього окупаційною владою обов`язки, недобровільно, а через погрози застосування до нього фізичної розправи, з огляду на те, що відсутні очевидці застосування до ОСОБА_7 будь-яких методів психічного або фізичного впливу, а показання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 надані ними зі слів самого обвинуваченого ОСОБА_7 .

Колегія суддів враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 має вищу юридичну освіту, до тимчасової окупації смт Шевченкове працював помічником судді, будучи громадянином України та маючий достатній рівень спеціальних знань в галузі права, усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов вмотивованого та обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 111-1 КК України, і у вироку суду першої інстанції в повній відповідності до вимог частини 3 статті 374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 за пред`явленим обвинуваченням, які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень статті 94 КПК України.

В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, його наслідки.

Судом першої інстанції повністю дотримані вимоги чинного законодавства, досліджено усі обставини кримінального провадження та оцінено надані докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки стороною захисту не доведено наявність підстав для виправдання обвинуваченого за пред`явленим обвинуваченням, з урахуванням доводів, наведених в апеляційних скаргах .

Під час судового розгляду, як в суді першої інстанції так і в апеляційній інстанції стороною захисту не надано будь-яких належних доказів на підтвердження версії обвинуваченого щодо застосовування до нього заходів фізичного та/або психічного примусу у період окупації смт Шевченкове Харківської області, внаслідок чого останній виконував покладені окупаційною владою обов`язки незаконного правоохоронного органу.

Апеляційні доводи апелянтів не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого частиною 7 статті 111-1 КК України, а тому на переконання колегії суддів, така позиція апелянтів пов`язана з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні їх апеляційних скарг.

Версія та доводи обвинуваченого та захисника про незгоду з оскаржуваним вироком в частині визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 111-1 КК України, суперечливість та відсутність достовірних доказів на підтвердження вини обвинуваченого у інкримінованому йому злочині, мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, з огляду на те, що під час судового розгляду в суді першої інстанції та к і в суді апеляційної інстанції об`єктивно встановлено, що ОСОБА_7 мав фізичну можливість не працювати у незаконному правоохоронному органі окупаційної влади.

Обвинуваченим та захисником не надано суду першої та апеляційної інстанції будь-яких доказів, які б могли підтвердити версію сторони захисту про те, що ОСОБА_7 не мав можливості виїхати з смт Шевченкове Харківської області, та до останнього застосовувався психічний та фізичний примус і він не мав можливості відмовитися від зайняття посади тимчасово виконуючого обов`язків слідчого у незаконному правоохоронному органі - «пункт полиции №2 (пгт. Шевченково) Управления внутренних дел Временной гражданской администации Харьковской области» .

У зв`язку із наведеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, оцінивши кожний доказ за своїм внутрішнім переконанням, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 7 статті 111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

В межах апеляційного розгляду вирішувалося за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_7 питання щодо необхідності повторного дослідження доказів.

Вказане клопотання обвинуваченого про повторне дослідження доказів в кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, оскільки, відповідно до частини 3 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

При цьому належить врахувати те, що у постанові Верховного Суду від 09.07.2019 (справа № 676/603/17) зазначено, що « … відповідно до положень статті 404 КПК, повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду». Таку ж позицію підтримала і Велика Палата Верховного Суду (справа № 640/6847/15-к).

Натомість обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовує своє клопотання лише доводами про свою незгоду з оцінкою доказів, на які суд послався у вироку.

З огляду на викладене та вимоги частини 3 статті 404 КПК України, підстави для задоволення такого клопотання сторони захисту про повторне дослідження доказів та обставин кримінального провадження, відсутні.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення при перевірці цього кримінального провадження, судом апеляційної інстанції не встановлено, що є підставою для відмови в задоволенні поданих апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , та залишенню вироку суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 405; пунктом 1 частини 1 статті 407; 418; 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 08.09.2023 стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без змін

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання повного тексту ухвали.

Головуючий:

Судді: