У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/3367/24

провадження № 1-кс/0285/868/24

27 червня 2024 року м. Звягель

Слідча суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу ОСОБА_3

на бездіяльність посадової особи органу поліції, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

Скаржниця 24.06.2024 звернулася до суду зі скаргою, у якій просить визнати бездіяльність поліцейського ОСОБА_4 . Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області, зобов`язати слідчого негайно розглянути її заяву про злочин, задовольнити її та повідомити про результат розгляду.

В обґрунтування скарги зазначає, що 17.06.2024 нею було подано заяву про вчинення злочину, яка була прийнята поліцією, однак не була внесена до ЄРДР та, відповідно, досудове розслідування не розпочато.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, підстав для відкладення розгляду поданої скарги не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Скарга ОСОБА_3 містить суперечливу інформацію внаслідок безпідставного посилання на вимоги ст.220 КПК України, що не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки її положення можуть бути реалізовані лише в межах зареєстрованого кримінального провадження.

Крім того, прохальна частина скарги містить некоректний виклад вимог, зокрема, щодо негайного повідомлення про «результат розгляду вказаних у додатку клопотань», водночас такі додатки до скарги не додано.

Разом з тим, зі скарги вбачається, що ОСОБА_3 17.06.2024 звернулась до посадової особи поліції з заявою про вчинення кримінальниого правопорушення, за якою відомості не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У кримінальному провадженні слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст.26 КПК України).

Одним із загальних засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед якого, зокрема є бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Наданими поліцією матеріалами встановлено, що 17.06.2024 ОСОБА_3 було подано до Звягельського районного відділу поліції заяву про вчинення злочину поліцейським ОСОБА_5 щодо неї, які полягали у використанні ним її персональних даних без ухвали суду, зокрема довідки про несудімість, аналітичний профіль з паспортними даними, допомогаючи тим самим злочинній організації секти села Вільхи фальшувати проти неї справу. Вказане зашкодило їй морально, психологічно і матеріально, позбавило її нормального ритму життя.

На думку скаржниці, в діях посадової особи органу поліції ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.182 КК України.

Заява ОСОБА_3 17.06.2024 була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) за №9263.

Під час перевірки вказаної заяви був опитаний старший дільничний офіцер поліції сектору поліцейської діяльності №1 ОСОБА_5 , з пояснень якого від 21.06.2024 вбачається, що кримінальне провадження №0000322, в якому містяться персональні дані ОСОБА_3 , які на її думку «незаконно зібрані», відкрите по факту заподіяння легких тілесних ушкоджень за ст.125 ККУ відносно самої ОСОБА_3 . Тобто, скаржниця є обвинуваченою в даній кримінальній справі, яка скерована до суду для розгляду.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили. Так, відповідно до ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Чинним законодавством (Положення про порядок ведення ЄРДР, Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події) встановлено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто злочину або кримінального проступку. Інші події розглядаються та відносно них приймаються рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених ст.2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого ? виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст.383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, однак не будь-яких та не усіх без винятку заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Така інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Проте, зміст ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Заява ОСОБА_3 від 17.06.2024 не містить жодних відомостей, які б свідчили про вчинення злочину в розумінні ст.11 КК України. У ній її автором викладено суб`єктивну оцінку дійпосадової особи органу поліції у кримінальному провадженні №0000322, за яким ОСОБА_3 висунуто обвинувачення за ст.125 КК України. Обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні передано до суду, який у відповідності до норм глави 28 КПК розглядає кримінальне провадження по суті.

За наведених обставин, не знаходжу підстав для висновку, що мала місце бездіяльність уповноважених осіб Звягельського РВП, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Принагідно зазначити, що аналогічні скарги ОСОБА_3 подаються не вперше, що слідчий суддя трактує, як зловживання своїми процесуальними правами з метою перешкоджання судовому розгляду кримінального провадження відносно неї та їх недобросовісне використання. Останні надаються особам, які беруть участь у процесі, для сприяння суду під час розгляду справ та їх правильному вирішенню. Щоразу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось інших цілей, вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Керуючись статтями 303, 307, 372 КПК України, ? ?

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи органу поліції, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (за її заявою, зареєстрованою в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) 17.06.2024 за №92636 за ст.182 КК України).

Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 5 (п`яти) днів з дня його оголошення.

Слідча суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_1