ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/22/24
провадження № 1-кп/753/1064/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 3 від 02.11.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва,

громадянки України, яка зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 , та яка проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

раніше неодноразово судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

1. До Дарницького районного суду м. Києва 02 січня 2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 3 від 02.11.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що вона, будучи раніше судимою, маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків не зробила, на шлях виправлення не стала, повторно вчинила новий умисний злочин проти власності, в умовах воєнного стану, за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 15 жовтня 2023 року, приблизно о 16 год. 25 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Центральна, 21, у приміщенні магазину «Аврора», з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, вирішила таємно, шляхом вільного доступу викрасти чуже майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Вигідна покупка».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні торгової зали магазину «Аврора», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Центральна, 21, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за її злочинними діями ніхто з відвідувачів не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяла зі стійки з продукцією сумку жіночу з ременем екошкіра, у кількості 1 штука, вартістю 182,50 грн (без ПДВ); комплект термобілизни жін.: кофта, штани, у кількості 1 штука, вартістю 332,50 грн (без ПДВ); зарядний пристрій Power Bank «лдПщ» 10 000 mAh, у кількості 2 штуки, вартістю 332,50 грн (без ПДВ) за одиницю, загальною вартістю 665 грн (без ПДВ), сховавши вказане майно під власну куртку чорного кольору, яка була одягнута на останній та не оплативши викрадений товар направилася до виходу з магазину.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_4 утримуючи вказане майно при собі пройшла через касу не оплативши викрадений товар, тим самим повторно, таємно викрала чуже майно, що належить ТОВ «Вигідна покупка», в умовах воєнного стану.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, завдавши ТОВ «Вигідна покупка» матеріального збитку на загальну суму 1 180 грн (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

3. Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе за ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю та показала, що дійсно 15 жовтня 2023 року, приблизно о 16 год. 25 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Аврора», діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за її злочинними діями ніхто з відвідувачів не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяла зі стійки з продукцією сумку жіночу з ременем екошкіра, у кількості 1 штука, вартістю 182,50 грн (без ПДВ); комплект термобілизни жін.: кофта, штани, у кількості 1 штука, вартістю 332,50 грн (без ПДВ); зарядний пристрій Power Bank «лдПщ» 10 000 mAh, у кількості 2 штуки, вартістю 332,50 грн (без ПДВ) за одиницю, загальною вартістю 665 грн (без ПДВ), сховавши вказане майно під власну куртку чорного кольору, яка була одягнута на останній та не оплативши викрадений товар направилася до виходу з магазину. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, завдавши ТОВ «Вигідна покупка» матеріального збитку на загальну суму 1 180 грн. Про вчинене щиро шкодує.

4. Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

5. Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, та матеріалів щодо речових доказів тощо.

6. Вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю підтверджується її показаннями, в яких вона не оспорювала вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

7. Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 , то суд вважає її правильною та кваліфікує її дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

8. При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, її ставлення до вчиненого (вину визнала, розкаялася), особу обвинуваченої, а саме: молодого віку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, з середньою освітою, раніше судима за вчинення аналогічних корислових злочинів, має на утриманні малолітню дитину 2021 року народження.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяних злочином збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

8.1 Під час судового розгляду щодо попередніх вироків, ухвалених стосовно обвинуваченої та призначення їй остаточного покарання з урахуванням них, встановлено таке.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2023 року остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Суд мав би зарахувати покарання за цим вироком у порядку ч. 4 ст. 70 КК України, однак це буде подвійним призначенням покарання, що було вже враховано наступним вироком після вчинення ОСОБА_4 злочину за цим кримінальним провадженням.

Так, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Цим же вироком визначено остаточне покарання за сукупністю правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України із згаданим вище вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2023 року та визначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.

Надалі вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю покарань із вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років два місяці.

Отже, суд зобов`язаний застосувати положення ст. 71 КК України. визначивши остаточне покарання за сукупністю вироків, врахувавши при складанні покарань вирок Деснянського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року.

9. Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

10. Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

11. Питання щодо долі речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року, яким вона засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років два місяці, та остаточно обвинуваченій ОСОБА_4 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення цього вироку до виконання.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме: оптичний носій із відеозаписом події від 15 жовтня 2023 року, зберігати у матеріалах провадження; жіноча сумка, поміщена до спецпакету та передана на зберігання до камери схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 007436), повернути представнику потерпілого ТОВ «Вигідна покупка», як власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1