У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги
«08» травня 2024 року м. Миколаїв
Суддя Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2024 року щодо ОСОБА_3 ,
Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2024 року ОСОБА_3 засуджений за

- ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн;

- ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначено остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, 25 квітня 2024 року захисник ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2024 року щодо ОСОБА_3 змінити та пом`якшити покарання обвинуваченому.

Перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України, зазначена апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Статтею 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у медичному чи психіатричному стаціонарі, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Водночас, згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

У даному кримінальному провадженні, оскаржуване рішення ухвалено 26 лютого 2024 року, а тому строк на апеляційне оскарження, сплив 27 березня 2024 року.

Однак апеляційна скарга до апеляційного суду подана 25 квітня 2024 року, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження.

У мотивувальній частині апеляційної скарги апелянт зазначає, що копію оскаржуваного рішення обвинувачений отримав поштою 26 березня 2024 року, вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущений.

Разом з тим, у резолютивній частині апеляційної скарги захисник питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку не порушує.

У зв`язку з викладеним, у відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, подана захисником апеляційна скарга підлягає поверненню, оскільки подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2024 року щодо ОСОБА_3 , повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими матеріалами негайно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_1