СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/858/24
ун. № 759/2037/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Київ

Слідча суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника заявника - адвоката ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника заявника-адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2022 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021 за № 0000595, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Святошинського районного суду міста Києва 29.01.2024 надійшло клопотання представника заявника-адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2022 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021 за № 0000595, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2022 у рамках кримінального провадження №0000595 від 20.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, накладено арешт на земельні ділянки, у тому числі, на земельні ділянки з кадастровим номером :04:004:5054, загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, сільська рада Ходосівка - придбана на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2015 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24), та з кадастровим номером :04:004:5058, загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, сільська рада Ходосівка - придбана на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2015 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24), власницею яких є ОСОБА_4 (РНОККП НОМЕР_1 ). Цільове призначення земельних ділянок - для індивідуального садівництва, склад угідь - сади. ОСОБА_4 є добросовісним набувачем зазначених земельних ділянок. При їх придбанні у неї не було будь-якої інформації щодо порушень законодавства при їх відведенні у приватну власність. Земельні ділянки придбані на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу, які не визнавалися судом недійсними та ніким не оспорювалися. 23.01.2024 заявниця дізналася про арешт її земельних ділянок, що був накладений в рамках вищевказаного кримінального провадження. При цьому, вона не брала участі при розгляді клопотання про арешт земельних ділянок та не була повідомлена про його розгляд. Вважаємо накладення арешту на вказані земельні ділянки необґрунтованим, оскільки слідчим суддею не було враховано існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Також відсутні докази, що вищезазначені земельні ділянки є об`єктами кримінально-протиправних дій. Крім цього, земельна ділянка не є речовим доказом у розумінні положень КПК України, не є знаряддям вчинення злочину, не зберегла на собі його сліди та не містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обстави, що встановлюються під час кримінального провадження у зв`язку з тим, що перехід речових прав на земельні ділянки комунальної чи державної власності відбувається на підставі рішень компетентних органів. Враховуючи, що органом досудового розслідування не доведено, що існують ризики можливого приховуванням, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі вказаного майна, а також те, що скасування арешту майна її земельних ділянок не може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у справі, вважаємо за потрібне скасувати арешт на земельні ділянки, власницею яких є ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник заявника-адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила задовольни. Крім того, зазначила, що ОСОБА_4 не є стороною кримінального провадження та не була повідомлена про розгляд клопотання про накладення арешту на земельну ділянку. Також зазначила, що ОСОБА_4 16.06.2024 продала належну їй на праві власності квартиру для придбання земельних ділянок з метою будівництва приватного будинку, де б могла проживати разом з родиною. 30.03.2017 її донька - ОСОБА_5 продала належну їй на праві власності квартиру з метою вкладення коштів у будівництво будинку і переїхати у нього зі своєю сім`єю. У 2017 році було розроблено робочий проект садового будинку та вказаних земельних ділянках. На сьогоднішній день будинок майже добудовано, але через наявність арешту земельних ділянок, на яких він стоїть, його неможливо ввести в експлуатацію та оформити право власності на нього. На даний час ОСОБА_4 та її сім`я вимушені орендувати невелику для 5 осіб квартиру у м. Києві. Крім того, зазначила, що прокурором у судовому засіданні надана постанова про призначення земельно-технічної експертизи, однак, жодних супровідних листі про направлення постанови та матеріалів на експертизу прокурором надано не було.

У судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила задовольнити.

У судовому засіданні, яке відбулося 14.02.2024, прокурор заперечив щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна з тих підстав, що на даний час триває проведення земельно-технічної експертизи, яка призначена 29.09.2023 року. Тиждень тому слідча у даному провадженні надала експерту додаткові документи. Також зазначив, що по більшості земельних ділянок (більше половини) відсутні відомості в МКС, а в базі ДЗК не має документів щодо більшості земельних ділянок, а саме первинна документація (на підставі яких документів реєструвалися земельні ділянки). У подальшому, прокурор у судове засідання, призначена на 11 год. 30 хв. 22.02.2024, не прибув, причини неприбуття суду не повідомив, жодних клопотань на адресу не надходило.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, долучені до нього додатки, а також матеріали судової справи ун. № 759/17344/22, пр. № 1-кс/759/4535/22, слідча суддя дійшла такого висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна . Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст.170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У судовому засіданні встановлено, що СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021 за № 0000595, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2022 (справа № 759/17344/22, пр. № 1-кс/759/4535/22) задоволено клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області та накладено арешт, зокрема, на земельні ділянки з кадастровим номером :04:004:5054, загальною площею 0,1 га, та з кадастровим номером :04:004:5058, загальною площею 0,1 га, які на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , шляхом заборони державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, будівництва на них об`єктів нерухомості, а також забороною здійснення вирубки зелених насаджень (лісових насаджень), із забороною відділу містобудування та архітектури Обухівської районної державної адміністрації Київської області вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, із забороною Державним органам вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову земельної ділянки.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на вказане майно накладався з метою збереження речових доказів.

Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту, слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність правових підстав, передбачених ч. 1-3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на таке майно.

Крім того, на тому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, прокурор у судовому засіданні не навів достатніх доводів на не спростував позиції адвоката, також не надав доказів на підтвердження обставин, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Надана постанова старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 від 29.09.2023 про призначення у даному кримінальному провадженні земельно-технічної експертизи не спростовує доводів адвоката.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що на даній стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що є необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку.

При цьому, слід зазначити, що прокурор, слідчий зобов`язані довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

Слідча суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом з тим, такі додаткові доводи щодо необхідності продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, прокурором у судовому засіданні не наведено.

Також у відповідності з практикою Європейського суду для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання адвоката та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду надано не було, у зв`язку із чим слідча суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшла до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчої судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту такого майна.

Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту земельних ділянок з кадастровим номером :04:004:5054, загальною площею 0,1 га, та з кадастровим номером :04:004:5058, загальною площею 0,1 га, які на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами, доданими до клопотання, та адвокатом в судовому засіданні. Крім того, слідчій судді не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Таким чином, слідча суддя дійшла до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_4 майном на підставі зазначених обставин, оскільки адвокатом володільця майна доведено, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи наведене, слідча суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2022 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021 за № 0000595, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України (справа № 759/17344/22, пр. № 1-кс/759/4535/22), а саме на земельні ділянки з кадастровим номером :04:004:5054, загальною площею 0,1 га, та з кадастровим номером :04:004:5058, загальною площею 0,1 га, які на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , оскільки не вбачає потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170-174, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання представника заявника-адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2022 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021 за № 0000595, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, - задовольнити.

Скасувати арешт майна, а саме:

- земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:5054, загальною площею 0,1 га;

- земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:5058, загальною площею 0,1 га, які на праві приватної власності належать ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2022 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021 за № 0000595, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України (ун. № 759/17344/22, пр. № 1-кс/759/4535/22), шляхом заборони державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, будівництва на них об`єктів нерухомості, а також забороною здійснення вирубки зелених насаджень (лісових насаджень), із забороною відділу містобудування та архітектури Обухівської районної державної адміністрації Київської області вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, із забороною Державним органам вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову земельної ділянки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити о 09 год. 20 хв. 26.02.2024 року.

Слідча суддя ОСОБА_1