Провадження № 1-кп/679/44/2024
Справа № 679/188/24
У Х В А Л А

05 квітня 2024 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду Хмельницької області клопотання сторони обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002297 від 10 грудня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, судимого 25 січня 2007 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ст.185 ч.3, ст.186 ч.3, ст.289 ч.2, ст.69, ст.70 ч.1 КК України до 2 років 06 місяців позбавлення волі, 13 червня 2007 року Нетішинським міським судом за ст.185 ч.3, ст.307 ч.2, ст.317 ч.1, ст.69, ст.70 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до 3 років 09 місяців позбавлення волі, 29 листопада 2007 року Славутським міським судом Хмельницької області за ст.185 ч.3, ст.71 КК України до 4 років 06 місяців позбавлення волі, 07 грудня 2023 року Нетішинським міським судом за ст.125 ч.1 КК України до штрафу у сумі 850 гривень, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

06 лютого 2024 року до Нетішинського міського суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002297 від 10 грудня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України.

Під час провадження досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України, до обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до Ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 13 грудня 2023 року, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, термін дії за яким, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 08 лютого 2024 року, продовжено до 07 квітня 2024 року, включно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання щодо продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 органами досудового розслідування обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України, які, відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, судовий розгляд не розпочато, крім того, існують ризики, передбачені ст.177 ч.1 КПК України, зокрема, визначені п.1, п.3, п.5 можливість переховування від органів суду, можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, на що вказує як тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, так і данні про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який не має постійного місця роботи, що свідчить про відсутність у останнього постійного джерела доходів, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, тощо, і, до того ж, одне із інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, зокрема, передбачене ст.187 ч.4 КК України, пов`язане з погрозою застосування насильства відносно потерпілого, що виключає застосування такого виду запобіжного заходу як застава, тож, на переконання сторони обвинувачення, застосування більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки з боку обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігти ризикам, визначеним у клопотанні, що повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, в якій наголошено, що тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом із іншими обставинами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів, відповідно.

У судовому засіданні сторона захисту в особі обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника останнього адвоката ОСОБА_5 , не заперечуючи в цілому щодо необхідності застосування запобіжного заходу, вважали за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, цілодобово, з застосуванням електронних засобів контролю, що, на думку сторони захисту, достатньо забезпечить належну процесуальну поведінку з боку обвинуваченого ОСОБА_3 під час провадження судового розгляду, обґрунтовуючи свою позицію не доведеністю жодного із ризиків, визначних стороною обвинувачення у наданому клопотанні, посилаючись на відсутність у обвинуваченого ОСОБА_3 наміру переховуватися, що підтверджується взяттям обвинуваченого ОСОБА_3 на військовий облік влітку 2022 року та бажанням останнього захищати Батьківщину, а також, на відсутність наміру чинити тиск на потерпілих та свідків, наміру вчинення інших кримінальних правопорушень, тощо, а також, акцентуючи увагу на соціальну адаптованість обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема, наявність у обвинуваченого ОСОБА_3 постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків за місцем провадження судового розгляду, зокрема, родини, до складу якої входять дружина та дитина неповнолітнього віку син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які потребують певного піклування, тощо, наявність у обвинуваченого ОСОБА_3 освіти та можливості працевлаштування, до того ж, на переконання сторони захисту, у наданому до суду клопотанні сторона обвинувачення посилається лише на тяжкість покарання, що не може бути єдиною підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, додатково зазначаючи, щодо часткового визнання провини та наміру з боку обвинуваченого ОСОБА_3 вибачитись та відшкодувати завдану потерпілому ОСОБА_7 , внаслідок вчинення злочину, майнову шкоду, а також, готовність обвинуваченого ОСОБА_3 нести покарання за вчинені протиправні дії, з визначенням вірної кваліфікації останніх, оскільки, потерпілий ОСОБА_8 ще під час провадження досудового розслідування спростував вчинення стосовно останнього кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, з боку обвинуваченого ОСОБА_3 , надавши відповідну заяву.

Суд, заслухавши доводи прокурора ОСОБА_4 , який, підтримавши клопотання у повному обсязі, навів підстави доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, з визначенням існуючих ризиків, а також, враховуючи думку обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника останнього адвоката ОСОБА_5 , котрі, вважаючи за доцільне застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема, у вигляді домашнього арешту, цілодобово, з застосуванням електронних засобів контролю, щодо клопотання прокурора в частині продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою заперечували, посилаючись на родинні зв`язки, соціальну адаптованість та відсутність наміру з боку обвинуваченого переховуватися від суду, чинити тиск на потерпілих та свідків, тощо, і, разом з тим, дослідивши надані до суду письмові матеріали кримінального провадження, в тому числі, і матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , надані стороною захисту, вважає, що, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який, хоча і має родину, дружину, дитину, має можливість працевлаштуватися, є взятим на військовий облік, однак, який є судимим, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у місцях ув`язнення, і, одночасно, з урахуванням висунутого обвинувачення, кількості та ступеню тяжкості інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України, які, відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів і за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років (ст.185 ч.4 КК України) та від восьми до п`ятнадцяти років (ст.187 ч.4 КК України), а також, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на останнього процесуальних обов`язків, в тому числі, з метою запобігання спробам здійснити обвинуваченим певні дії, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст.177 ч.1 КПК України, визначених стороною обвинувачення у наданому до суду клопотанні, а саме, можливості переховування від органів суду (п.1), можливості незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3), можливості вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується (п.5), на що саме і вказує як тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, так і данні про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , при цьому, враховуючи також, що судовий розгляд не розпочато, відповідно, обставини вчинення інкримінованих правопорушень в судовому засіданні не встановлено, підстав для зміни запобіжного заходу та застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, зокрема, у вигляді домашнього арешту, на даному етапі, не вбачається, оскільки, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування цієї особи від правосуддя, і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, при цьому, небезпека переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами, і, в даному випадку, існуючі суспільні інтереси, на думку суду, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу перевагу, ніж правила про повагу до свободи особи, у зв`язку з чим, оцінюючи зазначені обставини в їх сукупності, вважає за доцільне задовольнити клопотання сторони обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , продовживши обвинуваченому ОСОБА_3 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 03 червня 2024 року, включно, що, за вказаних обставин, на переконання суду, є виправданим та буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на останнього процесуальних обов`язків, і, відповідно, запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.110, ст.131, ст.132, ст.176-ст.178, ст.183, ст.331 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання сторони обвинувачення стосовно ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, громадянину України, зареєстрованому у АДРЕСА_1 , проживаючому у АДРЕСА_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто, до 03 червня 2024 року, включно.

Строк дії даної Ухвали про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 не може перевищувати шістдесяти днів, тобто, до 03 червня 2024 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокуророві та направити начальнику ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

Суддя: