УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2

підозрюваної ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Селідове Донецької області, громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303, ч.2 ст. 302 КК України, у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000620 від 24.02.2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

13 червня 2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303, ч.2 ст. 302 КК України, у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000620 від 24.02.2023 року.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що в провадженні слідчого відділу ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000620 від 24.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 302 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , набувши досвіду у вчиненні злочинів, що посягають на моральні засади суспільства в частині задоволення статевих потреб за грошову винагороду, визначивши їх вчинення як джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з метою незаконного збагачення, з корисливих спонукань, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства, в частині задоволення статевих потреб, діючи групою осіб, вчиняли кримінальні правопорушення, спрямовані на забезпечення діяльності з надання сексуальних послуг особами жіночої статі, з метою отримання прибутку (утримання місць розпусти, звідництво для розпусти, вчинені з метою наживи та сутенерство). З цією метою, у невстановлений слідством день та час, у невстановленому місці ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , вступили в злочинну змову, спрямовану на утримання місця розпусти, звідництво для розпусти з метою наживи та сутенерства, тобто дії по забезпеченню заняття проституцією іншими особами щодо кількох осіб. Зокрема, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , маючи на меті власне збагачення, діючи за попередньою змовою, вирішили зайнятися сутенерством та у приміщенні кв. 15, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 забезпечували надання особами жіночої статі послуг інтимного характеру та звідництво їх із клієнтами, з метою наживи.

17 квітня 2024 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

18 квітня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

19 квітня 2024 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 21 години 00 хвилин по 08 годину 00 хвилин наступної доби строком застосування до 18 червня 2024 року.

13 червня 2024 року постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_8 строк досудового розслідування кримінального провадження було продовжено до 3х місяців, а саме до 18 липня 2024 року.

В обґрунтування необхідності продовження строку домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_3 , та обов`язків покладених на неї прокурором вказано, що не зменшилися заявлені під час застосування їй запобіжного заходу ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 , може переховуватись від органу досудового розслідування, суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з тим, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту спливає, а ризики, передбачені ст.177 КПК не зменшились, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням про продовження відносно підозрюваної ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Підозрювана ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно неї строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того, вказала, що зі свідками не спілкується, закордонний паспорт здала. Разом з тим, повідомила, що раніше працювала ріелтором а зараз займається масажем. Просила змінити запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваної, захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, а також ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Так судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000620 від 24.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 302 КК України.

17 квітня 2024 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

18 квітня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

19 квітня 2024 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 21 години 00 хвилин по 08 годину 00 хвилин наступної доби строком застосування до 18 червня 2024 року.

13 червня 2024 року постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_8 строк досудового розслідування кримінального провадження було продовжено до 3х місяців, а саме до 18 липня 2024 року.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної ОСОБА_3 переховуватися від органу досудового розслідування, суду, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Встановлюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя враховує, що покази свідків у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_3 як підозрюваної, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що остання наділений потенційною можливістю впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваної ОСОБА_3 , а також те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного відповідно до положення ст. 12 КК України до категорії тяжких, слідчий суддя не знаходить підстав для застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби буде співрозмірним із тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 та у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти визначеному ризику.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого у кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, продовжити зберігання паспорту (паспорти) для виїзду за кордон, інші документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну підозрюваної у відповідного органу державної влади.

Також слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися у житлі, під арештом в якій він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 115, 179, 194, 196, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Клопотанння підозрюваної ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Продовжити відносно підозрюваної ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваній ОСОБА_3 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступного дня, за виключенням випадків необхідності прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога».

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування з іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали про тримання підозрюваної ОСОБА_3 під домашнім арештом визначити в межах строку досудового розслідування до 18 липня 2024 року.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваною, її захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_9