Номер провадження № 1-кс/756/43/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва клопотання Київської міської ради про скасування арешту майна у кримінальному проваджені, внесеного 13.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001108,

УСТАНОВИВ:

04.12.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання Київської міської ради в особі представника ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному проваджені, внесеного 13.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001108 за ч.2 ст.197-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 07.12.2021, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва на земельну ділянку з кадастровим номером :78:215:0084 площею 16,4406 га, розташовану по вул. Прирічній в м.Києві було накладено арешт із забороною розпорядження, відчуження.

На думку представника заявника, наразі відпала подальша потреба в арешті вказаної земельної ділянки, а його продовження є невиправданим із надмірним та безпідставним втручанням в право територіальної громади м.Києва на володіння своїм майном.

У судовому засіданні представник заявника підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, пояснивши, що на теперішній час відпала потреба в арешті вказаної земельної ділянки, оскільки щодо неї проведені або мали бути проведені вже всі необхідні слідчі дії. Два роки Київська міська рада як уповноважений представник територіальної громади м.Києва не має можливості володіти та розпоряджатися земельною ділянкою, щодо якої прийнято рішення про створення парку відпочинку, включено вказано земельну ділянку до зони зелених насаджень загального користування та внесено зміни до Генерального плану міста Києва. Крім того, рішенням Київської міської ради від 20.04.2023 №6288/6329 надано Київському КО «Київзеленбуд» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування для створення, облаштування та експлуатації зелених насаджень загального користування. Але наявність арешту земельної ділянки унеможливлює проведення зазначених дій та прийняття відповідних рішень. Щодо споруд, які протиправно розташовано на вказаній земельній ділянці, арешт на них на накладено, невстановлені особи продовжують ними користуватись, а Київська міська рада позбавлена можливості законного реагування через наявність арешту.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись, що наразі продовжується досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 13.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001108, в рамках якого накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :78:215:0084 площею 16,4406 га, розташовану по вул. Прирічній в м.Києві. вважає, що потреба в подальшому застосуванні арешту на даний час не відпала.

Вислухавши представника заявника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 2, ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу. Таким чином, правомірність володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватись в порядку, визначеному зазначеними статтями.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз положень матеріального та процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що в даному провадженні арешт майна третіх осіб можливий лише з метою забезпечення збереження доказів.

Відповідно до ст. 84 КК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У судовому засіданні було встановлено, що Оболонським УП ГУНП в місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 13.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001108.

У рамках указаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 07.12.2021 на земельну ділянку з кадастровим номером :78:215:0084 площею 16,4406 га, розташовану по вул. Прирічній в м.Києві було накладено арешт із забороною її розпорядження, відчуження.

Між тим, станом на час розгляду клопотання, у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, прокурором не надано підтвердження проведення будь-яких слідчих дій в рамках вказаного провадження на час судового розгляду, арешт на земельну ділянку накладено ще 07.12.2021, що свідчить про тривале та необґрунтоване обмеження законних прав власника майна.

Крім того, відповідно до пояснень прокурора, судом також встановлено, що кримінальне провадження щодо осіб, які розмістили на вказаній земельній ділянці тимчасові споруди, що і стало підставою внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з вказаного кримінального провадження № 0001108 було виділено в окреме провадження та на час розгляду даного клопотання, вже розглянуто судом. З часу внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 197-1 ч.2 КК України у органу досудового розслідування було достатньо часу для вчинення усіх дії щодо забезпечення яких було накладено арешт, всі вони були виконані.

Отже, в ході розгляду клопотання прокурор не надав слідчому судді належних доказів, які містять відомості про доцільність подальшого арешту земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0084.

Так, суд зауважує, що орган досудового розслідування цікавить по суті справи не сама земельна ділянка, а розташовані об`єкти на ній. Щоб проводити можливі слідчі дії стосовно цих обєктів - арешт земельної ділянки, на думку суду, не потрібен. Це суперечить завданням і меті арешту. По суті, слідство проводить слідчі дії стосовно одного об`єкту (будівлі), а арешт намагається зберегти на зовсім інший об`єкт (земельну ділянку).

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу N 1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Отже, слідчий суддя прийшов до переконання, що з врахуванням вищеперелічених обставин, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна. Суд враховує, що без застосування арешту можливо провести всі необхідні слідчі дії.

Необхідність заборони розпорядження та відчуження земельної ділянки та мета такої заборони, зазначена під час судового засідання прокурором, як збереження речового доказу та унеможливлення продовження злочинної діяльності, на даному етапі досудового розслідування не обґрунтована.

Керуючись статтями 7, 16, 22, 100, 110, 169, 170-175, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Київської міської ради про скасування арешту майна у кримінальному проваджені, внесеного 13.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001108 - задовольнити.

Скасувати арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 07.12.2021 (справа 756/16740/21), з земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0084 площею 16,4406 га, розташовану по вул. Прирічній в м.Києві.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути подані під час підготовчого судового засіданні.

Слідчий суддя ОСОБА_1