В И Р О К

іменем України

Справа № 210/3873/24

Провадження № 1-кп/210/615/24

08 липня 2024 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148 від 07.04.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, громадянина України, освіта середня, не одружений, не працює. Раніше не судимий, прож. АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 06.04.2024 року приблизно о 14 год. 15 хв., знаходячись у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», на ґрунті неприязних відносин, вчинив словесний конфлікт зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , під час якого у ОСОБА_3 раптово виник намір, направлений на здійснення погрози вбивством відносно ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи наслідки свого протиправного діяння та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що вищевказані дії викличуть у потерпілої ОСОБА_4 , побоювання за власне життя, підійшов до неї та з каністри облив останню рідиною, що мала різкий запах, схожий на нафтопродукти, після чого, тримаючи в руках декілька запальничок, ОСОБА_3 висловив погрози вбивством, шляхом підпалу останньої.

Таким чином, ОСОБА_3 створив усі умови реального сприйняття потерпілою погроз вбивством з його боку. Зазначені погрози вбивством ОСОБА_4 сприймала, як реальні для свого життя.

Відповідно до висновків експертиз № СЕ-19/104-24/15274-ФХД від 12.04.2024 та № СЕ-19/104-24/15270-ФХД від 12.04.2024, рідина, якою ОСОБА_3 обливав потерпілу - є нафтопродуктом, який має вуглеводний склад, характерний для зміненого дизельного палива.

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 129 КК України, за ознаками погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурор ОСОБА_5 посилалася на те, що оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні за його відсутності, а тому прокурор клопотав про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_6 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального проступку, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Також, у вказаній заяві зазначає, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Потерпіла ОСОБА_4 надала заяву про розгляд кримінального провадження в спрощеному провадженні.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 129 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченій, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винної, яка раніше не судима, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному проступку.

Обставинами, згідно з положеннями ст. 67 КК України, що обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому покарання в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України (з урахуванням статті 5 КК України щодо зворотної сили закону, що пом`якшує покарання), за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, суд вважає можливим призначити покарання у вигляді обмеження волі.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст. 374, 381-382, 424, 473, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України та призначити покарання у вигляді 2 ( двох) років обмеження волі.

У відповідності до ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, встановивши іспитовий строк 2 ( два ) роки.

У відповідності зі ст. 76 ч.1 п.1,2, ч.3 п.2 КК України зобов`язати засудженого

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у даному провадженні обрано не було.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи

№СЕ 19/104-24/15274-ФХД від 12.04.2024 в сумі 3029,12 грн;

№СЕ 19/104-24/15270-ФХД від 12.04.2024 в сумі 3029,12 грн;

№СЕ 19/104-24/15271-ФХД від 03.05.2024 в сумі 3029,12 грн

Речові докази, які зберігаються в матеріалах справи - зберігати в матеріалах справи.

Речові докази - три запальнички, змиви з контрольним зразком зі вхідних дверей, каністра з залишками речовини, кофта, тапки, кепка, які знаходяться в камері речових доказів відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Матеріали кримінального провадження №0000148 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №213/3873/24, провадження №1-кп/210/615/24.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1