Справа № 727/5486/24
Провадження № 1-кп/727/334/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000534 від 21.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Брянка Луганської області, освіта неповна вища, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального Кодексу України,

УСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 20 травня 2024 року біля 15 години 00 хвилин перебуваючи на території чагарників, розташованих неподалік будинку АДРЕСА_3 , забрав прозорий зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору - 4-ММС (4-метилметкатинон), яку він попередньо замовив через соціальну мережу «Телеграм» в невідомої особи в квітні 2024 року в телеграм каналі, який не пам`ятає, після чого в останнього виник злочинний умисел на незаконне зберігання вказаної психотропної речовини з метою подальшого власного вживання.

Після чого, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що знайдений ним зіп-пакет із порошкоподібною речовиною, являється психотропною речовиною, обіг якої обмежено - 4-ММС (4-метилметкатинон), діючи умисно, протиправно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР, з метою зберігання та подальшого вживання помістив вищевказаний зіп-пакет у відділення свого гаманця та продовжив рух через чагарники, розташовані неподалік будинку АДРЕСА_3 .

В подальшому, 20 травня 2024 року о 15 годині 30 хвилин працівниками УПП в Чернівецькій області в ході патрулювання по АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 було зупинено та в ході спілкування з працівниками поліції добровільно видав один зіп-пакет із речовиною схожою на наркотичну, яку він придбав та зберігав при собі для подальшого вживання.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-23/6093-НЗПРАП від 24.05.2024, вилучена у ОСОБА_5 речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, 4-ММС (4- метилметкатинон), маса якого становить 0,8065 г.

Отже, ОСОБА_4 своїми діями, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту психотропну речовину.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Аналізуючи вище викладене, суд уважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000534 від 21.05.2024 стосовно ОСОБА_3 надійшов до суду із клопотанням прокурора ОСОБА_6 про розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, оскільки ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з судовим розглядом обвинувального акта за його відсутності та відсутності його захисника ОСОБА_7 , відповідно до ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_7 надав письмову заяву, у якій зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлено в повному обсязі та не оспорює їх. Окрім цього, у вказаній заяві зазначив, що його згода на судовий розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі та участі його захисника є добровільною, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, приймаючи до уваги заяву останнього, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та кримінального провадження № 0000534 від 21.05.2024 року, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом та правильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Відповідно до ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до обвинувального акта другою обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , зазначено активне сприяння розкриттю злочину.

Проте, суд не визнає вказану обставину такою, яка пом`якшує відповідальність обвинуваченого, оскільки під час розгляду справи суду не надано доказів на підтвердження надання обвинуваченим добровільної допомоги слідству.

Суд зазначає, що активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним. Отже, визнання обвинуваченим своєї вини та надання правдивих показань ще не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі № 674/1608/17 та від 07 квітня 2021 року у справі № 263/15605/17.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, а саме: він раніше не судимий, має постійне місце проживання, у лікаря-нарколога зареєстрований 04.09.2023 з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання амфетамінів зі шкодою для здоров`я, за спеціалізованою психіатричною медичною допомогою в ОКНП ЧОПЛ не звертався, відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №355378 від 09.02.2023 ОСОБА_3 встановлено третю групу інвалідності на строк до 01.09.2024 року.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд уважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в виді обмеження волі у межах, встановленої санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується, і яка передбачає відповідальність за вчинений проступок.

Таку міру суд уважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_5 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення, оскільки суд уважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 , не обирався.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373-376, 381-382, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти обов`язки по виконанню ОСОБА_3 вимог ст. 76 КК України на уповноважені органи з питань пробації за місцем її проживання.

Речові докази по справі:

- 4ММС (4 метилметкатинон). Маса 4-ММС (4 метилметкатинону) становить 0,8064 г, який зберігається у спец. пакеті №3690825, в кримінальному провадженні №0000534 від 21.05.2024, що згідно з квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення від 30.05.2024, знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів ГУНП в Чернівецькій області, знищити;

- один DVD-R диск марки «TITANIUM» 120 MIN 4.7GB 16X, на якому збережений відео файл із подією, яка мала місце 20.05.2024, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000534 від 21.05.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів СЕ-19/126-24/6093-НЗПРАП у сумі 2271 (двадцять дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 копійки.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставинами.

Суддя ОСОБА_1