Справа № 215/1974/24
ВСТАНОВИВ:
28.03.2024 дізнавач СД ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на банківський рахунок НОМЕР_1 , що відкрий у АТ «ТАСКОМБАНК» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.03.2024 до ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла письмова заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 12.03.2024 об 14:03 годині, невстановлена особа, шляхом обману, під приводом оформлення кредиту отримала від потерпілої ОСОБА_4 належні їй грошові кошти в сумі 2520 грн., які остання добровільно, за допомогою мобільного банкінгу, однією транзакцією переказала на банківський рахунок АТ «ТАСКОМБАНК» НОМЕР_1 , однак на теперішній час послуги з кредитування не отримала, грошові кошти їй повернуто не було.
Таким чином, невстановлена особа заволоділа грошовими коштами, належними потерпілій ОСОБА_4 , чим спричинила останній матеріального збитоку на суму 2520 грн.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 , з початку повномасштабного вторгнення рф вона залишилась без постійного місця роботи, та маючи на руках дитину 2-х років була вимушена брати кредити з метою належного догляду за дитино, сплатою комунальних послух та інших видатків, пов`язаних із побутовими потребами. Відтак, не маючи змоги своєчасно сплачувати борги за отриманими кредитами, банківські установи, у яких потерпіла ОСОБА_4 оформлювала такі кредити та позики, внесли її до «чорного списку». В подальшому, з метою одержання чергового кредиту, потерпіла ОСОБА_4 розуміючи, що більшість банківських (фінансових) установ відмовляє їй у наданні кредитів (в зв`язку із вищевикладеними обставинами), 11.03.2024 року у мережі Інтернет здійснила пошук контактів осіб, які зможуть надати допомогу при кредитуванні осіб із негативною кредитною історією та потрапила на сайт ІНФОРМАЦІЯ_3 на сторінці якого зазначено про допомогу в наданні позики не залежно від наявності негативної кредитної історії. Увійшовши на сайт, потерпіла ОСОБА_4 заповнила форму зворотного зв`язку, у якій зазначила строк, на який бажала оформити кредит (5 років), суму кредиту (200 000 грн. 00 коп.), ПІБ ( ОСОБА_4 ), РНОКПП ( НОМЕР_2 ) та контактний номер мобільного телефону ( НОМЕР_3 ). Після чого, потерпіла ОСОБА_4 натиснула кнопку «Розрахувати» та на екрані з`явилося повідомлення « ОСОБА_5 заявку отримано, найближчим часовим з Вами зв`яжеться наш представник». Цього ж дня, 11.03.2024 року о 09:48 год. у месенджері Viber, до якого прив`язаний її зазначений контактний номер мобільного телефону та у якому у потерпілої ОСОБА_4 була активна сесія, написала невідома особа з облікового запису, до якого прив`язаний номер телефону НОМЕР_4 (ім`я облікового запису підписано як « ОСОБА_6 »). В ході листування із цією особою потерпілій ОСОБА_4 повідомили умови договору про надання кредиту, надіслали його зразок та повідомили, що для реєстрації договору їй необхідно сплатити внесок у сумі 2520 грн. 00 коп. ОСОБА_4 розуміючи, що наразі не має такої суми коштів, повідомила невідомій особі про необхідність обдумати пропозицію. Цього ж дня, розуміючи необхідність отримання такої позики, потерпіла ОСОБА_4 оформила мікрозайм у кредитній організації «Треба гроші» на суму 3800 грн. 00 коп. та наступного дня, 12.03.2024 року, написала вищевказаній невідомій особі про готовність сплатити кошти за реєстрацію договору, на що отримала реквізити для сплати: «Кінцевий бенефіціар: КС ЗІКК Філія Івано Франківськ, IBAN: НОМЕР_1 ; ІПН/ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ; Призначення платежу: договір 087381 ОСОБА_7 ; Сума: 2520 грн. 00 коп.». Далі, довго не вагаючись, виходячи з безумовної довіри до невстановленої особи, будучи переконаною у доброчесності її намірів, використовуючи належний потерпілій ОСОБА_4 мобільний телефон та встановлений на ньому застосунок мобільного банкінгу АТ «ПУМБ» потерпіла ОСОБА_4 самостійно та добровільно провела витратну транзакцію з належної їй банківської картки АТ «ПУМБ» НОМЕР_6 , яка прив`язана до рахунку НОМЕР_7 на суму 2520 грн. 00 коп. на вищезазначені банківські реквізити. Після проведення оплати потерпіла ОСОБА_4 надіслала електронну копію квитанції про сплату невстановленій особі. В ході подальшого листування особа почала нав`язувати потерпілій ОСОБА_4 обов`язкове страхування в розмірі 1,5% від суми кредиту, від якого потерпіла ОСОБА_4 відмовилась. Після її відмови невідома особа у листуванні сповістила, що таким чином потерпіла Гон ОСОБА_8 порушує умови складеного договору (хоча ніякого договору потерпіла ОСОБА_4 ще не підписала). Розуміючи, що без подальшого вкладення коштів, потерпілій не нададуть позику (кредит), та розуміючи, що потерпіла ОСОБА_4 більше не має коштів на сплату страхування, вона попросила невідому особу скасувати договір та повернути належні їй кошти, на що невідомий чоловік написав, що згідно умов договору повернення коштів за його оформлення не передбачено. Відтак, вказаними діями, невстановлена особа заволоділа належними потерпілій грошовими коштами в сумі 2520 грн. 00 коп.
Під час проведення досудового розслідування у формі дізнання, скеровано запит до АТ «ТАСКОМБАНК» з метою встановлення подальшого руху коштів за банківським рахунком АТ «ТАСКОМБАНК» НОМЕР_1 . Згідно отриманої відповіді встановлено, що вказаний банківський рахунок відкритий та обслуговується на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ). Згідно наданої у відповідь на запит банківської виписки по особовому рахунку за період з 11.03.2024 року по 13.03.2024 року підтверджено зарахування коштів, що надійшли від потерпілої ОСОБА_4 та встановлено, що після транзакції із зарахування коштів відсутні транзакції із їх зняття, а тому, належні потерпілій ОСОБА_4 грошові кошти на суму 2520 грн. 00 коп. залишились на банківському рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_3 .
Беручи до уваги вищевикладене, виникла необхідність в накладенні арешту на банківський рахунок НОМЕР_1 , відкрий у АТ «ТАСКОМБАНК» (ЄДРПОУ: НОМЕР_8 ) на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ), на якому перебувають грошові кошти, належні потерпілій ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Дізнавач та прокурор подали заяви про підтримку клопотання та розгляд справи у свою відсутність.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст. 131 КПК України, арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення в тому числі: 1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України: у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ст.59 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», арешт на майно або кошти банку, що знаходяться в банку на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду.
Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
Заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами (проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів) з банківського рахунку НОМЕР_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення, але підлягає негайному виконанню.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_9