Дата документу 26.06.2024
Справа № 334/4066/24
Провадження № 1-кс/334/1561/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання у кримінальному провадженні внесеному 15.05.2024 до ЄРДР № 0000227 за ч. 1 ст. 249 КК України, про арешт майна, -

встановив:

Старший дізнавач СД Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя, з клопотанням, погодженим прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя Запорізької обласної ОСОБА_4 , в якому просить шляхом заборони відчуження, накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки: 1/1, загальна площа: 34,9 кв.м, житлова площа: 17 кв.м, з метою забезпечення цивільного позову.

Дослідивши клопотання та матеріали надані на його обґрунтування, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

15 травня 2024 року, приблизно о 02 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, діючи умисно, знаходячись на березі річки Дніпро, а саме біля вул. Скельна в Дніпровському р ні м. Запоріжжя, в порушення ст. 63, 27 Закону України «Про тваринний світ» та п.п. 1 підпункту 1 Розділу IV «Правил любительського і спортивного рибальства», ст. 19 ЗУ «Про Червону книгу України», з берега, за допомогою забороненого знаряддя лову трьома сітками лісковими займався незаконним рибним добувним промислом, внаслідок чого незаконно виловив: 2 екземпляри «осетра руського», 1 екземпляр «окуня», 2 екземпляри «карасів», 2 екземпляри «сазана», 1 екземпляр «товстолоба», 2 екземпляри «ляща», 1 екземпляр «сома», 3 екземпляри «судака».

15.05.2024 вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та розпочате досудове розслідування у формі дізнання.

13.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

14.06.2024 строк дізнання продовжено до 13.07.2024.

Розмір шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби ОСОБА_5 , відповідно до «Такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних ресурсів», затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2023 № 1042, та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2012 № 1030 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)» становить 132 550 гривень 00 копійок, яка являється істотною через «вилов риби в період нересту», «добування риби чи тварин, вилов яких заборонено», що підтверджується висновком судової інженерно екологічної експертизи № СЕ-19/108-24/10761-ФХЕД від 11.06.2024.

В ході досудового слідства Державною екологічною інспекцією південного округу (Запорізька та Херсонська області), в порядку ст. 128 КПК України, заявлено цивільний позов до підозрюваного ОСОБА_5 . Ціна позову: 132 550 грн.

В ході досудового слідства у формі дізнання, задля забезпечення відшкодування вищевказаного цивільного позову, перевірявся майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно відповіді Територіального сервісного центру №2341 встановлено, що за громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 07.06.2024, транспортні засоби не зареєстровані та операції реєстрації/перереєстрації транспортних засобів не проводились.

Разом з цим, згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 встановлено, що на праві власності останньому належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки: 1/1, а також квартира на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_2 , частка власності 1/1.

Згідно довідки про оціночну вартістю об`єкта нерухомості, а саме кв. АДРЕСА_3 від 25.06.2024, вартість вказаної квартири складає 719 479, 86 грн.

Відповідно до довідки про оціночну вартістю об`єкта нерухомості, а саме кв. АДРЕСА_4 від 25.06.2024, вартість вказаної квартири складає 749 009, 47 грн.

У зв`язку з чим, з метою забезпечення кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна для забезпечення цивільного позову, оскільки є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним кримінальний проступок та відшкодування завданої потерпілій стороні шкоди на 132 550 грн., може відчужити зареєстроване за ним майно.

Згідно з частиною другою статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі статтею 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.

У клопотанні зазначено, що правовою підставою для арешту майна є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) (пункт 4 частини другої статті 170 КК України).

Відповідно до частини шостої статті 170 ЦПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

При цьому вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, що передбачено частиною восьмою статті 170 ЦПК України).

В матеріалах, доданих до клопотання, міститься позовна заява, Державної екологічної інспекції південного округу (Запорізька та Херсонська області), в порядку ст. 128 КПК України до підозрюваного ОСОБА_5 в якій ціна позову становить 132 550 грн.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, N 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням і зазначеним у цивільному позові - 132 550, 00 грн. не є співмірним вартості майна, на яке дізнавач просить накласти арешт 719479, 86 грн. (Довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 25.06.2024).

Крім того дізнавачем не доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 ЦПК України, а саме те, що підозрюваний може приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити або відчужити майно, на яке дізнавач просить накласти арешт.

На підставі частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки дізнавач не довів необхідність такого арешту (відповідність вартості майна, яке підлягає арешту, з розміром збитку від правопорушення), а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 ЦПК України.

Керуючись статтями 132, 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: