Справа № 452/518/24
Провадження № 1-кп/452/181/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження №0000052 від 16.01.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи визнаним винним постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09.03.2023 року, яка набрала законної сили 20.03.23р., у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність та зміст вказаної постанови суду, з метою невиконання такої щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керування транспортними засобами, а саме 2 листопада 2023 року о 14.34год, керуючи автомобілем марки «Dacia Sandero» із реєстраційним номером НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками ВРПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, які щодо нього склали адміністративні матеріали за ч. 4 ст. 126 КУпАП, що в судовому порядку не оскаржувались.

Крім того ОСОБА_4 15 січня 2024 року о 18.30год достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортними засобами, всупереч постанови суду, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, повторно протягом року порушив покладений обов`язок судовим рішенням, а саме керував автомобілем марки «Dacia Sandero», д.р.н. НОМЕР_1 по вул. Чорновола в м. Самбір Львівської області та був зупинений працівниками ВРПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, які щодо нього склали адміністративний протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП та постановою судді був визнаний винним.

Окрім того ОСОБА_4 того ж дня 15.01.24р. о 19.48год однаково за наведених обставин продовжив керувати вказаним автомобілем по АДРЕСА_1 без реєстраційних документів на цей транспортний засіб та стосовно нього працівниками поліції вдруге було складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 126 КУпАП, що в судовому порядку не оскаржувались.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого, позицію прокурора, докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив невиконання постанови суду, яка набрала законної сили; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою винність у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та розповів про обставини вчиненого, зокрема пояснив, що він усвідомлює, що не має права керувати транспортними засобами, однак йому терміново треба було їхати у лікарню, він є учасником бойових дій, на сьогодні також проходить військову службу, однак мав тяжкі поранення і йому необхідна реабілітація, відтак він деколи змушений сідати за кермо та їхати автомашиною; на сьогодні він усвідомив протиправність своїх дій та не використовує у такий спосіб автомобіль, а винаймає.

Крім визнання вини обвинуваченим його вина в інкримінованому злочині доведена сукупністю доказів зібраних у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тому, аналізуючи раніше наведене та матеріали кримінального провадження, суд переконаний у доведенні вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив невиконання судового рішення, а саме постанови суду, яка набрала законної сили.

Вивченням особи обвинуваченого, встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався; на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; по місцю проживання скарг на нього не поступало; шкоди своїми діями не заподіяв.

У відповідності до вимоги ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Тому, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості ним учиненого; також судом ураховано особу винного, його характеристику, сімейне становище, обставини вчинення злочину. Із урахуванням цього слід призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для переходу до більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального Кодексу України за вчинене, - не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності з поясненнями обвинуваченого; із урахуванням особи ОСОБА_4 , його сімейного становища, характеристики, поведінки до і після вчинення злочину, вимоги закону, встановлених соціальних зв`язків, - суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільного позову за встановленим законом порядком не заявлено; питання речових доказів згідно постанови про визнання та прилучення до справи речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500(п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500(вісім тисяч п`ятсот)гривень.

Речові докази: DVD-R диск із шести відео файлами у папці «Хрущанський», - залишити в матеріалах справи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя