Справа № 203/1515/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження №0000657, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, немаючого на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 27.04.2004 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 02.02.2005 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, 69, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 21.12.2007 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 27.09.2010 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 16.12.2011 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 17.05.2016 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 17.06.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 03.03.2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяць позбавлення волі;

- 25.03.2020 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 07.10.2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 05.02.2024 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки;

- 07.03.2024 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , достовірно знав, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому, Президентом України неодноразово підписано закони про продовження строку дії воєнного стану, останній раз Указом від 05 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, тобто до 14.05.2024 року.

Так, ОСОБА_3 , 25.02.2024, приблизно о 21:30 год., перебував на АДРЕСА_3 , де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , який тримав в руках свій мобільний телефон марки «Iphone 11», 64 Gb червоного кольору. У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану та останній визначив об`єктом свого злочинного посягання майно ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «Iphone 11», 64 Gb червоного кольору.

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану підійшов до ОСОБА_6 та шляхом ривку вихватив належний потерпілому мобільний телефон не маючи на меті його повернути.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи повторно, в умовах воєнного стану, не маючи на меті повернути ОСОБА_6 його мобільний телефон, ОСОБА_3 став віддалятись від нього, утримуючи при собі мобільний телефон марки «Iphone 11», 64 Gb червоного кольору.

Далі, ОСОБА_3 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, будучи достовірно обізнаним, що на всій території України діє воєнний стан, усвідомлюючи те, що його дії є очевидними для потерпілого ОСОБА_6 , утримуючи при собі мобільний телефон марки «Iphone 11», 64 Gb червоного кольору, відкрито викрав його, після чого з місця вчинення злочину зник, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 10 599 гривень 67 копійок.

06 червня 2024 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, яка містить формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України, а також, у відповідності до ч. 4 ст. 469 КПК України, письмова згода надана прокурору потерпілим ОСОБА_6 на укладення ним угоди з обвинуваченим.

Угодою визначена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням за цим вироком, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, менш суворого покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2024 року, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, призначити ОСОБА_3 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2024 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 1 (один) місяць.

Прокурор вважала за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між нею та обвинуваченим, в присутності захисника та за згодою потерпілого, вказуючи на її відповідність вимогам закону.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. Свою провину обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному. Також, ОСОБА_3 зазначив, що розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди про визнання винуватості розуміє та наполягав на затвердженні угоди.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим слід затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно вимог ч.ч. 4, 5 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема щодо нетяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Так, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України. Сторони угоди про визнання винуватості розуміють наслідки її укладення та затвердження, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також, інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Порушення прав обвинуваченого при укладанні даної угоди про визнання винуватості судом не встановлено.

Потерпілим ОСОБА_6 у відповідності до ч. 4 ст. 469 КПК України, надано письмову згоду прокурору на укладення між нею та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

Таким чином, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Також, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання, оскільки, узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

Зазначене в угоді покарання буде достатнім, виконає мету призначеного покарання, а також, буде найбільш сприятливим для перевиховання обвинуваченого та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

До обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, підстави для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого у суду відсутні. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 засуджується до покарання у виді позбавлення волі, а тому, може ухилятися від його відбування.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 червня 2024 року між прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000657.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням за цим вироком, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, менш суворого покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2024 року, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, призначити ОСОБА_3 , покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2024 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня постановлення вироку, тобто з 06 червня 2024 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк перебування під вартою, а саме, з 27 лютого 2024 року по 06 червня 2024 року, включно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

Стягнути зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/9044-ТВ від 06.03.2024 року в сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 65 (шістдесят п`ять) копійок.

Речові докази:

-«DVD-R» диск в конверті білого кольору, який містить відеозапис події, що мали місце 25.02.2024, а саме «запис екрану», після відкритого заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_6 , зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000657.

-мобільний телефон марки «Iphone 11», червоного кольору, у прозорому силіконовому чохлі, який було поміщено до спец.пакету №ICR 0065261 та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1