печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2133/24-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисника - адвоката: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2024 у провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000232 - прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000232 від 19.02.2013 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (, МФО 320003), розташоване за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема), буд 15, є комерційною кредитною установою, що створена для здійснення банківських операцій та зареєстрована юридичною особою відповідно до законодавства України і діє на основі повного господарського розрахунку і самофінансування, взяте на облік на облік в Спеціалізованій державній податковій інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків 02.09.2002 за N? 289.

Згідно Наказу № 190-к від 07.07.1997 рішенням загальних зборів акціонерів АКБ « Надра» в штатний розпис АКБ «Надра» введено посаду - Президента АКБ «Надра», на яку було призначено ОСОБА_6 .

Згідно Наказу № 215-к від 01.08.1997 ОСОБА_6 приступив до виконання обов?язків Голови Правління АКБ «Надра».

Згідно Статуту ВАТ КБ «Надра» Голова Правління - Президент Банку ОСОБА_6 обирається загальним зборами учасників і є найвищою посадовою особою, що керує роботою Правління Банку та здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, представляє Банку всіх підприємствах, організаціях, установах і державних органах в Україні та за її межами, підписує від імені банку інші юридичні дії, що не суперечать чинному законодавству України.

ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді Президента ВАТ КБ «Надра», з метою розтрати та заволодіння грошовими коштами, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розробив злочинний план своєї діяльності.

Так у серпні 2008 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , входячи до складу наглядової ради ВАТ КБ «Надра» та достовірно знаючи про надання Банку траншів рефінансування Національним Банком України діючи умисно з ОСОБА_6 , який на той час був Головою правління - Президентом ВАТ КБ «Надра», з корисливих мотивів розробили злочинний план спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ВАТ КБ «Надра». Усвідомлюючи що самостійно виконати свої злочинні наміри не зможуть, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вступили у попередню змову із посадовими особами ВАТ КБ «Надра» та АТ «TRASTA KOMERCBANC».

У подальшому, 27.08.2008 на виконання спільної злочинної мети та надання своїм діям вигляду законності ОСОБА_6 , зловживаючи службовим становищем, діючи з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, в порушення вимог: абзацу 4 ст. 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність» в частині недотримання Банком при наданні кредитів основних принципів кредитування; п. 2.1.3 Положення про правління ВАТ КБ «Надра», затвердженого Головою спостережної Ради від 17.05.2005 в частині відсутності рішення Правління щодо надання трастового кредиту; вимог кредитної політики та банківського процесу «Прийняття рішення по видачі кредитів фізичним особам затвердженого протоколом Правління № 24 від 07.08.2007 в частині відсутності висновків відповідних професійних служб, уклав від мені ВАТ КБ «Надра» з АТ «TRASTA KOMERCBANC» договір трасту №Т-1/50960 про передачу Банком в управління зазначеній комерційній структурі грошових коштів у сумі 25 млн. дол. США та додаток до договору № 1, згідно якого ВАТ КБ «Надра» доручає АТ «TRASTA KOMERCBANC» надати, передані в управління кошти, в кредит громадянам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та вказані грошові кошти перераховано на рахунок АТ «TRASTA KOMERCBANC».

В свою чергу 29.08.2008 ОСОБА_8 , реалізуючи спільний розроблений злочинний план, для надання своїм діям вигляду законності та не маючи наміру виконувати обов?язок щодо повернення грошових коштів, уклав з АТ «TRASTA KOMERCBAN» кредитний договір № К-13779 щодо надання йому кредитних коштів, розміром 12,5 млн. дол. США для внесення їх в статутний фонд «Freedom Farm International Plc» (Республіка Кіпр) з метою придбання агропромислових активів в Україні.

В той же день, 29.08.2008 ОСОБА_9 реалізуючи спільний розроблений злочинний план, для надання своїм діям вигляду законності та не маючи наміру виконувати обов`язок щодо повернення боргу уклав з АТ «TRASTA KOMERCBANC» кредитний договір № К-13778 щодо надання йому кредитних коштів, розміром 12,5 млн. дол. США для внесення їх в статутний фонд «Freedom Farm International Plc» (Республіка Кіпр) з метою придбання агропромислових активів в Україні.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, з метою надання свої діям вигляду законності та приховування злочинних дій, 17.10.2008 ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння коштами Банку, шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також з службовими особами АТ «TRASTA KOMERCBANC», в порушення вимог діючого законодавства України та внутрішніх інструкцій Банку, уклали договір № Т-2/50960 про передачу Банком в управління коштів в сумі 25 млн. дол. США АТ «TRASTA KOMERCBANC», уклали додаток № 2 до договору № T-2/50960 від 17.10.2008 щодо анулювання домовленостей договору трасту № T-1/50960 від 27.08.2008 про надання в управління коштів і набування чинності умов договору № T-2/50960 про надання коштів в управління, підписали додаток № 1 до договору № T-2/50960 від 17.10.2008, згідно якого доручив АТ «TRASTA KOMERCBANC» надати передані в управління кошти в кредит фізичним особам нерезидентам: позичальнику №1 - ОСОБА_9 , позичальнику № 2 - ОСОБА_8 зі строком повернення 01.07.2009.

Крім цього, 17.10.2008 ОСОБА_6 , не зупинившись на досягнутому, реалізуючи свій злочинний умисел, підписанням додаткової угоди до додатку 1 договору N? T-2/50960 від 17.08.2008 уповноважив АТ «TRASTA KOMERCBANC» змінити позичальників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та підписав додаткову угоду до договору № T-2/50960 від 17.08.2008, якою уповноважив AT «TRASTA KOMERCBANC» укласти з новим позичальником компанією «Wendell Style Ltd» кредитний договір на суму 25 млн. дол. США зі строком повернення 01.07.2009, а в подальшому 01.12.2008 підписав зміни № 1 договору № 2/50960 від 17.10.2008 щодо зменшення відсотку доходу ВАТ КБ «Надра» від розміщення коштів в AT «TRASTA KOMERCBANC» з 11 % до 3 %.

Незаконно заволодівши, вказаними вище коштами - 25 млн. дол. США, що більше ніж у 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпорядились ними на власний розсуд, тобто вчинили злочин в особливо великих розмірах.

24.02.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

13.07.2018 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва винесено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

10.10.2023 винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у даному кримінальному проваджені доказами в їх сукупності.

Крім того, згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 виїхав за межі території України та станом на дату відповіді, не повертався.

Орган досудового розслідування, вважає що підозрюваний ОСОБА_6 , ухиляючись від органів розслідування може в подальшому переховуватися від суду, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може незаконно впливати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати злочинну діяльність.

Зокрема, наявність ризику знищення, приховання або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто речових доказів, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ обставин, котрі встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, наявність ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному проваджені обґрунтовується тим, що відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України підозрюваний ОСОБА_6 виїхав за межі території України та станом на дату відповіді, не повернувся, що тягне за собою перешкоджання у кримінальному провадженні.

Наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується наступним: підозрюваний ОСОБА_6 у порядку ст.ст. 133, 135 КПК України неодноразово викликався слідчим для допиту та участі в інших процесуальних діях, але на вказані виклики жодного разу ніяким чином не відреагував. Умисел підозрюваного на переховування від органів досудового розслідування також підтверджується тим, що останній перетнув державний кордон України та на день подання клопотання до суду - не повернувся.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки лише перебування ОСОБА_6 під вартою зможе забезпечити запобігання можливості ухилення від органів розслідування та суду.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, захисника, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, надані докази захисниками, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у розшук.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України та наявність ризиків, а саме, те що підозрюваний має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у розшуку

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України - задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Москва, громадянина російської федерації, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування запобіжного обраного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1