Справа № 522/2007/24
Провадження № 1-кс/522/2899/24
УХВАЛА

24 травня 2024 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000112 від 19.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, поданої в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000112 від 19.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, поданої в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого.

Зазначена скарга обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 в інтересах сина ОСОБА_4 звернулась до СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, яке здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000112 від 19.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом смерті ОСОБА_5 , з клопотанням про залучення ОСОБА_4 до участі у кримінальному провадженні у якості потерпілого, оскільки останній є сином померлого ОСОБА_3 , однак до теперішнього часу відповідна постанова слідчим не ухвалена.

Крім того, у зазначеному клопотанні ОСОБА_3 просила слідчого провести огляд місця проживання ОСОБА_3 та призначити судово-медичну експертизу для встановлення остаточної причини смерті ОСОБА_3 , звернутись до прокурора з метою ухвалення постанови про ексгумацію трупа, однак вищевказаних слідчих дій здійснено не було.

Враховуючи викладене, скаржник просить слідчого суддю: зобов`язати уповноважених осіб СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області винести постанову про визнання потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0111111 за 11.01.2024 року; зобов`язати уповноважених осіб СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області провести огляд місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати уповноважених осіб СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області призначити судово-медичну експертизу для встановлення остаточної причини смерті ОСОБА_5 та звернутись до прокурора відповідно до вимог ст. 239 КПК України для винесення постанови прокурора про ексгумацію трупа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розглянувши матеріали скарги, слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про визнання потерпілою.

Слід зазначити, що в основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактична (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальна (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. У разі коли особа не подавала відповідної заяви і була визнана потерпілим слідчим, прокурором або судом, права і обов`язки потерпілого виникають у неї з моменту надання згоди на таке визнання.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як зазначено в Узагальненнях ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, КПК не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч.2 ст.55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст.220 КПК може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки. Враховуючи наведене, правильною є практика слідчих суддів, які відмовляють у відкритті провадження за скаргами, зумовленими бездіяльністю щодо визнання потерпілим, оскільки КПК не зобов`язує вчиняти такі дії слідчого чи прокурора. Водночас слід зазначити, що потерпілий може звертатись з іншими клопотаннями, пов`язаними з його статусом, до слідчого та прокурора, бездіяльність щодо реагування на які є предметом оскарження відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК.

В свою чергу, скаржник не довів та не надав до суду підтвердження того, що у кримінальному провадженні слідчим, прокурором прийнято рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим.

Враховуючи викладене, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за вимогами скарги зобов`язати уповноважених осіб СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області винести постанову про визнання потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0111111 за 11.01.2024 року.

Згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Пунктом 7 частини першої статті 303 КПК України передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Так, Главами 20 та 21 КПК України передбачені види слідчих дій, які поділяються на гласні слідчі дії (допит, пред`явлення для впізнання, обшук, огляд, слідчий експеримент, освідування особи, призначення експертизи) та негласні слідчі (розшукові) дії (втручання у приватне спілкування, обстеження, обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, спостереження за особою, річчю або місцем, аудіо-, відеоконтроль місця, контроль за вчиненням злочину, виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження (експертизи), використання конфіденційного співробітництва).

Отже, вимогами статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік дій, бездіяльності та рішень слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню на досудовому провадженні, а вимоги скаржника зобов`язати уповноважених осіб СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області провести огляд місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати уповноважених осіб СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області призначити судово-медичну експертизу для встановлення остаточної причини смерті ОСОБА_5 та звернутись до прокурора відповідно до вимог ст. 239 КПК України для винесення постанови прокурора про ексгумацію трупа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до цих дій, бездіяльності та рішень не відносяться.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що згідно з частиною п`ятою статті 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. Тож, з урахуванням викладеного, а також положень статті 307 КПК України, повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий, дізнавач або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий, дізнавач, детектив, прокурор самостійно.

Відповідно до частини четвертої статті 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою і в частині вимог зобов`язати уповноважених осіб СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області провести огляд місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати уповноважених осіб СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області призначити судово-медичну експертизу для встановлення остаточної причини смерті ОСОБА_5 та звернутись до прокурора відповідно до вимог ст. 239 КПК України для винесення постанови прокурора про ексгумацію трупа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, слідчий суддя роз`яснює скаржнику його право на подання скарги щодо зобов`язання розглянути в порядку ст. 220 КПК України клопотання щодо проведення слідчих дій.

Керуючись частиною 4 статті 304 КПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , яка дії в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000112 від 19.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, поданої в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1