Справа № 487/6910/23
Провадження № 1-кс/487/2418/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000343, про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000343, про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 16.02.2024 року було застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 13.04.2024 року включно. Визначено розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Заставу внесено, у зв`язку з чим ОСОБА_6 звільнено з-під варти 19.02.2024 року. Завершити досудове слідство до закінчення строку дії запобіжного заходу неможливо у зв`язку із значною кількістю процесуальних та слідчих дій, які потребують проведення та завершення, у зв`язку з чим продовжено строк досудового розслідування. Ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати. З урахуванням викладеного, прокурор просив продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_6 строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просив його задовольнити.

Захисники та підозрюваний у судовому засіданні не заперечували проти продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та разом з цим просили зазначити про можливість відлучатися з населеного пункту в якому підозрюваний ОСОБА_6 проживає (м. Херсон) до міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду з метою отримання правової допомоги, оскільки захисники ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , з якими укладено договори про надання правової допомоги, перебувають в місті Миколаєві.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, за процесуального керівництва Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000343 від 21.08.2023, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він, будучи військовою службовою особою, обіймаючи посаду офіцера групи ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), тобто посаду, пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, розуміючи обсяг влади і своїх службових повноважень, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, всупереч вимог ст.ст. 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 22, 24, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 11, 16, 58, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, з метою особистого збагачення за рахунок військовослужбовців які залученні до здійснення захисту держави та відбиття збройної агресії РФ та вчинили адміністративні правопорушення, 25.12.2023 з метою вимагання та одержання від військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 неправомірної вигоди, за попередньою змовою зі своїм безпосереднім керівником начальником групи ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) майором ОСОБА_8 , перебуваючи у місці тимчасового розташування групи ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , вимагав та в подальшому в період з 12 год. 34 хв. по 12 год. 50 хв. одержав для себе та майора ОСОБА_8 неправомірну вигоду у виді грошових коштів на загальну суму 6000 (шість тисяч) гривень за вчинення дій в інтересах ОСОБА_7 щодо складання протоколу про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та додатків до нього, таким чином, щоб в подальшому в ході розгляду суддею Херсонського міського суду Херсонської області вказаного протоколу було виявлено порушення вимог положень ст. 266-1 КУпАП, а саме не застосування під час огляду на стан сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_7 спеціальних технічних засобів відеозапису або не залучення присутності двох свідків, і зазначення навмисно цих відомостей в протоколі, що в подальшому призводить до закриття провадження; або долучення до протоколу про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП ОСОБА_7 заяви останнього про щире розкаяння винного відповідно до ст.ст. 33, 34 КУпАП, з метою застосування мінімальної санкції у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За наслідком розгляду протоколу про вчинене військове адміністративне правопорушення, відповідно до постанови судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_9 від 25.01.2024 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 172-20 КупАП, останнього визнано винним та накладено стягнення у вигляді однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у розмірі 17 тис. грн., що є мінімальним розміром стягнення за санкцією зазначеної вище статті.

За вищевикладених обставин, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи протиправну діяльність направлено на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе та свого керівника начальника групи ІНФОРМАЦІЯ_2 ) майора ОСОБА_8 , будучи військовою службовою особою, повторно, з метою вимагання та одержання від військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 неправомірної вигоди, за попередньою змовою зі своїм керівником начальником групи ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) майором ОСОБА_8 , перебуваючи у місці тимчасового розташування групи ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , вимагав та в подальшому в період з 12 год. 34 хв. по 12 год. 50 хв. 25.12.2023 одержав для себе та майора ОСОБА_8 неправомірну вигоду у виді грошових коштів на загальну суму 6000 (шість тисяч) гривень за вчинення дій в інтересах ОСОБА_10 щодо складання протоколу про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та додатків до нього, таким чином, щоб в подальшому в ході розгляду суддею Херсонського міського суду Херсонської області вказаного протоколу було виявлено порушення вимог положень ст. 266-1 КУпАП, а саме не застосування під час огляду на стан сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_10 спеціальних технічних засобів відеозапису або не залучення присутності двох свідків, і зазначення навмисно цих відомостей в протоколі, що в подальшому призводить до закриття провадження; або долучення до протоколу про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП ОСОБА_10 заяви останнього про щире розкаяння винного відповідно до ст.ст. 33, 34 КУпАП, з метою застосування мінімальної санкції у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За наслідком розгляду протоколу про вчинене військове адміністративне правопорушення, відповідно до постанови судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_11 від 09.01.2024 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 172-20 КупАП закрито.

За вищевикладених обставин, майор ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

14.02.2024 року ОСОБА_6 затримано у порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

14.02.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 16.02.2024 року було застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 13.04.2024 року включно. Визначено розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заставу внесено, у зв`язку з чим ОСОБА_6 звільнено з-під варти 19.02.2024 року.

Постановою в.о. прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 від 10.04.2024 року було продовжено строк досудового розслідування до 3 місяців, тобто до 14.05.2024 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: протоколом проведення НС(Р)Д - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.12.2023; протоколом проведення НС(Р)Д - аудіо, відеоконтроль особи від 22.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.02.2024.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно ч. 6 ст. 182 КПК України, з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

За змістом до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове слідство до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу неможливо, оскільки в ході проведення досудового розслідування з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_8 та ОСОБА_6 проведено допити 10 осіб в якості свідків які підтвердили факти надання неправомірної вигоди підозрюваним, допитано в якості свідка ОСОБА_12 , який надав свою банківську картку для переведення грошових коштів військовослужбовцями, проведено 22 пред`явлення для впізнання за фотознімками зі свідками, здійснено вилучення 4 відеозаписів з приміщення магазину Сільпо до якого підозрюваними направлялись військовослужбовці з метою зняття грошових коштів, у відповідь на запити отриману матеріали справ про адміністративні правопорушення з ХЗВ ВСП та постанови суддів Херсонського міського суду щодо прийнятих рішень за результатами розгляду матеріалів складених підозрюваними, проведено 2 обшуки, оглянуто вилучену техніку, здійснено зняття грифів секретності з частини матеріалів проведення НС(Р)Д, але виконанні слідчі дії не дозволяють прийняти законне процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні та потребують подальшого проведення досудового розслідування.

Наразі органу досудового розслідування необхідно здійснити допити свідків з числа працівників Херсонського ЗВ ВСП які були присутніми під час оформлення матеріалів адміністративних правопорушень; за отриманими ухвалами слідчого судді здійснити 5 тимчасових доступів (Універсалбанк, Приватбанк, Ощадбанк, Херсонський міський суд) з метою підтвердження грошових переказів як від військовослужбовців на банківську картку ОСОБА_12 так і переведення грошових коштів ОСОБА_12 підозрюваним, а також переведення грошових коштів між військовослужбовцями та операцій зі зняття їх у банківських терміналах. Також необхідно здійснити зняття грифів секретності з матеріалів що стали підставою для проведення НС(Р)Д, підготувати та здійснити вручення повідомлення про нову підозру з урахуванням додаткових 8 епізодів злочинної діяльності, здійснити інші дії потреба в яких може виникнути під час проведення досудового розслідування

Відомості, які будуть отримані в результаті здійснення перелічених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, дозволять отримати докази, які можуть бути використані під час судового розгляду, забезпечать всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Провести раніше вищевказані слідчі дії не виявилось можливим у зв`язку з проведенням великої кількості слідчих та інших процесуальних дій, тривалістю та послідовністю їх проведення.

Також прокурором доведено, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави продовжують існувати.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурором у судовому засіданні доведено продовження існування ризику, передбаченого пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_6 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Крім того, доведено продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке було припинено підозрюваним не з власної волі, а співробітниками правоохоронних органів, що свідчить про можливість, у разі не застосування відповідних обмежень, продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий судді враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, в разі визнання підозрюваного винуватим йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 , який народився у 1986 році; на обліку у лікарів нарколога та психолога не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Крім того, слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_6 перебуває зареєстрованому шлюбі, дружина перебуває у стані вагітності, має постійне місце проживання та місце роботи, має вищу освіту, раніше не засуджувався, повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не має.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, з урахуванням стадії досудового розслідування кримінального провадження та обсягу проведення слідчих дій зменшились, але не перестали існувати, та підлягають врахуванню, а за такого, клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а строк дії обов`язків підозрюваного, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, слід продовжити в межах строку досудового розслідування. Підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

При застосування запобіжного заходу на ОСОБА_6 було покладено обов`язок, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: міста Херсона Херсонської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду. Даний обов`язок забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного, не впливає на ефективність його захисту, та зміні або скасуванню не підлягає.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 193, 194, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити до 14.05.2024 року строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000343, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: міста Херсона Херсонської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено 15.04.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1