ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №521/2387/23 відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, інваліда 3 - ої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 17.12.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Нова Маячка Цюрюпинського району Херсонської області, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Київського районного суду м. Одеси від 02.08.2022 за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 07.11.2022 о 11 годині 06 хвилин, більш точного часу встановити не надалось можливим, разом із ОСОБА_6 , прийшли на територію будівництва, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , та належить на підставі права власності, згідно договору купівлі - продажу від 13.06.2019 ОСОБА_9 , в умовах воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022 введено на всій території України строком на 30 діб, та в подальшому дію воєнного стану продовжено Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2500-ІХ від 15.08.2022», з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи в умовах воєнного стану, повторно, таємно, за попередньою змовою групою осіб, із метою особистого збагачення, переконавшись, що їх дії є непомітними для сторонніх осіб, ОСОБА_5 переліз через огорожу території будівництва та намагався перекинути через паркан металеві вироби, проте не зміг самостійно цього зробити, тому йому на допомогу прийшов ОСОБА_6 , який в той час чекав за парканом. ОСОБА_6 , перелізши через ворота будівництва допоміг ОСОБА_5 перекинути через паркан одну конструкцію типу «Ферма», двері металеві двухстворчасті, металеві корпуси ліхтарів в кількості 2 штук, сітчасті металеві двохстворчасті двері. Після чого, ОСОБА_6 переліз через ворота за територію вищевказаного будівництва та знаходячись за парканом, допоміг ОСОБА_5 перекинути з вказаної огородженої території зазначені металеві вироби.

Продовжуючи, реалізовувати свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, пов`язані із проникненням у сховище, діючи в умовах воєнного стану, повторно, таємно, за попередньою змовою групою осіб, із метою особистого збагачення, та будучи обізнаними, що на території вищевказаного будівництва залишились ще металеві вироби, 08.11.2022 близько 11 години 50 хвилин, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , знов прибули на територію будівництва за вищевказаною адресою та переконавшись, що їх дії є непомітними для сторонніх осіб, маючи на меті єдиний злочинний умисел, заздалегідь домовившись між собою про дії кожного, а саме, про те, що ОСОБА_5 повинен перелізти через паркан території будівництва, а ОСОБА_6 знаходитись за територією будівництва і допомагати останньому перекидати металеві вироби через паркан, та діючи відповідно до раніше обумовленого плану, ОСОБА_5 переліз через огорожу та передав металеві вироби ОСОБА_6 , який знаходився за територією паркану, а саме: металеві конструкції типу «Ферма» в кількості 3 штук.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою спільно з ОСОБА_6 , таємно викрали металеві вироби, а саме: двері металеві двухстворчасті, металеві корпуси ліхтарів в кількості 2 шт., сітчасті металеві двохстворчасті двері та конструкції типу «Ферма» в кількості 4 шт., та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 864 гривні 36 копійок.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , кожен окремо, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнали повністю, підтвердили вищевикладені обставини та заявили про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинувачених суд оцінює як достовірні та такі, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинувачених щодо визнання вини.

Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у сховище, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 покарання, суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд також враховує, що він є інвалідом 3-ої групи.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинувачених та інших обставин справи в їх сукупності, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги, що кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченими під час умовного покарання за вчинення тотожного злочину, суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 та ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням положень ст. 71 КК України і визначення покарання за принципом часткового складання вироків.

Підстав для застосування ст. 69,75 КК України до обвинувачених судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Під час проведення досудового розслідування були залучений судовий експерт, витрати на залучення якого склали 755 гривень 12 копійок. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачені винні у вчиненні кримінального правопорушення за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з них, в рівних долях на користь держави вартість проведених судових експертиз.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп. 2 п. 4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, у тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дій, передбачених ст. 177 КПК України, із метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених до набрання вироком законної сили та забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обрати до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком невідбутого покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 17.12.2021, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 років і 1 місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 21.03.2024.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком невідбутого покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 02.08.2022, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 років і 1 місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 21.03.2024.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 17.11.2022 - скасувати.

Речові докази вважати повернутими їх власнику, - ОСОБА_10 .

Судові витрати, пов`язані з залученням експерта у сумі 755 гривень 12 копійок стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь держави в рівних долях, тобто по 377 гривень 56 копійок з кожного з обвинувачених.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеській апеляційний суд через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1