В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2024 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

у складі:головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши кримінальне провадження /внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173 від 26.02.2024 року / про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, українця, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово проживаючого (без реєстрації) за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 14.02.2024 Залізничним районним судом м. Львова за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі,-

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_3 , маючи умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення до нього, яке перебуває у володінні ОСОБА_4 та у фактичному користуванні та розпорядженні ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на порушення недоторканності житла, а саме: на незаконне проникнення до житла, 26 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 45 хвилин, всупереч волі законного володільця та без його дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутність будь-яких причин для порушення недоторканості житла чи іншого володіння особи, діючи умисно, незаконно, протиправно, послідовно продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне проникнення до житла особи, усвідомлюючи, що порушує його недоторканність, долаючи перешкоду, шляхом розбиття склопакету вікна, смикнув за віконну ручку квартири АДРЕСА_3 , відчинивши його та потрапив всередину, тобто незаконно проник до житла, чим грубо порушив ст.30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла, чи до іншого володіння особи.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 600 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив дії, спрямовані на незаконне проникнення до житла, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст.302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена 04 березня 2024 р. в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч.2 ст.302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяв потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які були складені 04.03.2024 р. вбачається, що останні, кожна окремо, повністю погоджуються із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України, надали свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000482 від 08.07.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України у спрощеному провадженні без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України знайшла своє підтвердження.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, такими, що знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, відтак кваліфікує його дії за ч.1 ст. 162 України, як незаконне проникнення до житла.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_3 на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше неодноразово судимий, вину у вчиненому визнав повністю.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкцій статті особливої частини Кримінального кодексу України, за якою кваліфіковано його дії у виді обмеження волі.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що останній вироком Залізничного районного суду м.Львова від 14.02.2024 р. засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. З врахуванням наведеного, оскільки встановлено, що останній після постановлення вище вказаного вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, покарання останньому за цим вироком слід визначити з врахуванням положень ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України.

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із врахуванням пп. б п.1 ч.1 ст.72 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 14.02.2024 р., остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, з врахуванням, що одному дню позбавлення волі відповідають 2 (два) дні обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу фактичного звернення вироку до виконання.

Речові докази, а саме:

-отримані в ході проведення огляду місця події змиви з віконної ручки, які поміщено у паперовий конверт, захищений номерною наклейкою червоного кольору № NPP-0117952 залишити при матеріалах кримінального провадження;

-чоловічу куртку з капюшоном синього кольору без етикетки із зазначенням фірми та розміру виробу, штани темно-синього кольору повернути ОСОБА_3 .

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1