Справа № 132/1126/24
Провадження №1-кп/132/245/24
Вирок

Іменем України

12 квітня 2024 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 21 березня 2024 року, за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калинівка Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 - у вересні 2023 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), розуміючи та знаючи вимоги чинного законодавства, всупереч вимог п.5-1 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, а саме уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ України, підготовки відповідно до планів і програм, складання теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС, у невстановленої особи, вирішив замовити виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія, яке надавало б йому право керувати транспортними засобами категорії «В», для подальшого використання у власних цілях. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на виготовлення завідомо підробленого офіційного документа, який видається установою та надає право на керування вищевказаним транспортним засобом, з метою подальшого його використання у власних цілях, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , через мережу Інтернет, на невстановленому досудовим розслідуванням сайті, знайшов оголошення щодо виготовлення такого документу. Вподальшому, у вересні 2023 році (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_3 діючи умисно, протиправно, через мережу Інтернет, вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, спрямовану на виготовлення посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , та усвідомлюючи злочинний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підробленого офіційного документу, відправив цій особі свої анкетні дані, фотозображення та зразок власного підпису, чим створив сприятливі умови для доведення невстановленою досудовим розслідуванням особою злочинного наміру щодо здійснення підроблення посвідчення. Вподальшому, невстановлена особа, у невстановленому під час досудового розслідування місці та часі, виготовила підроблений документ, який надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому законом порядку з дотриманням певної процедури, та у вересні 2023 року (точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), використовуючи сервіс доставки відправлень ТОВ «Нова Пошта», надіслала ОСОБА_3 , для його власних потреб, підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 21 вересня 2023 року ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_3 , на якому містилося його фотозображення та відповідно до якого, останньому надається право керування транспортними засобами категорії «В», за яке він заплатив невстановленій особі грошові кошти в сумі 5000грн.00коп.

Він же, вподальшому, одержавши підроблений офіційний документ посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 21 вересня 2023 року ТСЦ 8044 на його ім`я, усвідомлюючи, що вказаний документ є підробленим, оскільки він не дотримався встановленого законодавством України порядку отримання та використання посвідчення водія, з вересня 2023 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), почав використовувати його під час керування транспортним засобом. 21 березня 2024 року о 13год.42хв. ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки (моделі) «ВАЗ-2106», та рухаючись по вулиці Незалежності в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області, у відповідності до вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений інспекторами СРПП відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, за порушення Правил дорожнього руху України. На вимогу працівників поліції пред`явити документ, який посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_3 з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності в нього права керування автомобілем, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пред`явив, тим самим використав, підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 21 вересня 2023 року ТСЦ 8044, на право керування транспортними засобами категорії «В». Відповідно до висновку експерта № 1239/24-21 від 02 квітня 2023 року, наданий бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виготовлений на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає встановленим зразкам, які перебувають в офіційному обігу на території України.

Частиною першою статті 302 КПК України передбачено, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Як свідчать матеріали кримінального провадження № 0000028 від 21 березня 2024 року, під час досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку із чим, прокурором у порядку, передбаченому частиною першою статті 302 КПК України, надісланий до суду обвинувальний акт, в якому викладене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підтвердження даних обставин, до обвинувального акта в передбаченому законом порядку додані:

заяву підозрюваного, складену в присутності захисника, щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні;

матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Відповідно до частини другої статті 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно частини третьої статті 381 КПК України, спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, беручи до уваги, що прокурором надісланий до суду обвинувальний акт, в якому викладене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

За положеннями частин першої, другої статті 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (проступків), передбачених: ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, тобто у пособництві у підроблені посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, та ч.4 ст.358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа, повністю доведена.

Положення частини 2 статті 50 КК України встановлюють, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до змісту статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесені до кримінальних проступків, неодружений, офіційно непрацевлаштований, раніше не судимий, згідно характеристики за місцем проживання характеризується із посередньої сторони, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття. Обставин, що обтяжують його покарання, органом досудового розслідування та судом не встановлено.

Санкція частини 5 статті 27, частини 1 статті 358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Санкція частини 4 статті 358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у постанові від 19.03.2020 року по справі №290/932/19 зазначив, що призначення покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, означає, що суд має виходити із санкції тієї статті, за якою кваліфіковано вчинений злочин. У санкції такої статті (частини чи пункту статті) визначається один чи кілька основних видів покарання і, як правило, його межі. Всі санкції статей КК України є альтернативними або відносно визначеними. У них передбачено кілька основних, різних за своєю суворістю покарань. Суд, виходячи з принципу справедливості покарання, має застосувати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише тоді, коли менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження нею нових злочинів.

З урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеру діянь, обстановки, способу, місця, часу їх вчинення, наявності пом`якшуючої покарання обставини, відсутністю обтяжуючої обставини, особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді: за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України штраф у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400грн.00коп.; за ч.4 ст.358 КК України - штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850грн.00коп. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400грн.00коп.

Дане покарання на думку суду, відповідатиме вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, є відповідним вчиненим кримінальним правопорушенням, а також за своїм видом та розміром - необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Згідно частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування кримінального провадження, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 21 вересня 2023 року ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке згідно постанови дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 21 березня 2024 року, визначено зберігати при матеріалах кримінального провадження, після набуття вироком законної сили, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000028 від 21 березня 2024 року.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на вилучене в ході досудового розслідування кримінального провадження посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 21 вересня 2023 року ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 від 25 березня 2024 року у справі № 132/961/24, був накладений арешт.

З урахуванням вимог процесуального закону, та беручи до уваги, що в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 від 25 березня 2024 року у справі № 132/961/24.

Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з пінкту 2 частини 4 статті 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

За роз`ясненнями, викладеними в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта згідно висновку судово-технічної експертизи № 1239/24-21 від 02 квітня 2024 року, у розмірі 3029грн.12коп., підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Керуючись ст.ст.302, 368, 370, 374, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді:

- ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400грн00коп.;

- ч.4 ст.358 КК України штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850грн00коп.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400грн00коп.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування кримінального провадження, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 21 вересня 2023 року ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке згідно постанови дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 21 березня 2024 року, визначено зберігати при матеріалах кримінального провадження, після набуття вироком законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000028 від 21 березня 2024 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 від 25 березня 2024 року у справі № 132/961/24, на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 21 вересня 2023 року ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку судово-технічної експертизи № 1239/24-21 від 02 квітня 2024 року, у розмірі 3029грн.12коп.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя