ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 18 червня 2024 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 280 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 847 840 (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок) гривень. У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладено процесуальні обов`язки передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ст. 194 КПК України

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду; можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків, потерпілих, інших підозрюванних у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, і цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у разі висновку про доцільність тримання цього підозрюваного під вартою визначити йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242.240, 00 грн.

В обґрунтування своєї скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків. Звертає увагу на те, що повідомлення ОСОБА_6 про підозру не містить жодних відомостей про існування будь-яких перепон, які вдавалось обходити організованій та очоленій (на думку слідства) організованій групі. Таким чином доводи обвинувачення документально не підтверджені не можуть беззастережно вказувати на ознаки організованості підозрюваних, притаманні організованій групі. Крім того, органом досудового розслідування не надано належних доказів заявлених ризиків, а саме переховування від органів досудового розслідування або суду, знищення приховування чи спотворення речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків чи потерпілих, перешкоджання кримінального провадження та вчинення нового кримінального правопорушення.

Вважає, що слідчим суддею не взято до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, офіційно не одружений, але тривалий час знаходиться в цивільному шлюбі, піклується про свою бабусю похилого віку, хворіє на бронхіальну астму, яка з початком весняно-літнього цвітіння призводить до ускладнення його дихання, що може бути перешкодою для перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора, а тому є необхідним застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вказує, що застава в розмірі 847 840 грн. є завідомо непомірною для підзахисного, оскільки він не має таких доходів.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, який апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою цих вимог закону дотримався.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки даний факт підтверджується зібраними доказами, на які послався слідчий та додав їх до свого клопотання.

З наведених обставин слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 в обсязі, достатньому для застосування відносно нього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується.

Доводи захисника щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_6 колегія суддів вважає передчасними, оскільки на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням обставин, встановлених стороною обвинувачення у межах досудового розслідування, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190 КК України на даному етапі провадження не є вочевидь безпідставною.

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_6 під вартою, колегія суддів враховує, що останній небезпідставно підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину в період воєнного стану, введеного на території України, за який у разі доведення вини останнього, передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що, на думку колегії суддів, дозволяє ґрунтовно припускати, що останній може спрямувати свої дії на перешкоджання слідству шляхом реалізації встановлених ризиків.

Колегія суддів зважає на те, що тяжкість можливого покарання хоча сама по собі і не може бути підставою для тримання особи під вартою, втім підлягає врахуванню у сукупності з іншими встановленими ризиками та свідчить про їх особливу вагомість.

Є правильними також висновки суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_6 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду, продовження злочинної діяльності з огляду на обґрунтованість підозри у скоєнні кримінального правопорушення, яке полягало у систематичному вчиненні на протязі тривалого періоду часу злочинних дій у складу групи осіб, а також беручи до уваги, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, легального джерела доходу не має, у зв`язку з чим з метою отримання коштів останній може вдатися до відповідних протиправних дій.

Крім того підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може з метою перешкоджання досудовому розслідуванню спотворити, знищити речові докази у даному провадженні, які до цього часу ще не вилучені.

Посилання апелянта на те, що слідчим суддею не було розглянуте питання про можливість і достатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів оцінює критично зважаючи на те, що ОСОБА_6 було визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Так, ч. 3 ст. 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цих Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави у провадженні визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Доводи захисту щодо стану здоров`я ОСОБА_6 хоча і заслуговують на увагу, однак не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки в матеріалах справи відсутні медичні дані про те, що підозрюваний ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, визначена ОСОБА_6 альтернативна застава у розмірі 280 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 847 840 гривень, відповідає вимогам закону та достатньою мірою вмотивований в оскаржуваній ухвалі.

Підстав для її зменшення на даному етапі апеляційний суд не вбачає, оскільки ОСОБА_6 небезпідставно інкримінується вчинення злочину, пов`язаного із заволодінням шахрайським шляхом грошовими коштами широкого кола осіб, які продовжують виявлятися у межах досудового розслідування, а також згідно із наданими стороною обвинувачення відомостями звіту Департаменту кіберполіції НПУ, за період користування сервісом Qmall ОСОБА_6 здійснив конвертацію віртуальних активів у гривню на загальну суму 2.347.447,65 грн., що дає підстави грунтовно припускати, що дійсний обсяг коштів, якими заволоділи співучасники, є значно більшим, ніж виявлений на даний час.

Аналізуючи наведені обставини, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про його особу та обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою, із застосуванням альтернативної застави у розмірі 847 240 гривень.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо недоведеності наявності відносно ОСОБА_6 вагомих ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України та можливості їх усунення у менш обтяжливий спосіб, - є по суті особистими упередженими міркуваннями та оцінками апелянта як особи, зацікавленої у вирішенні порушеного слідчим питання на користь підзахисного, та не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4