Дата документу 18.04.2024
Справа № 334/1695/22
Провадження № 1-в/334/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

особи стосовно, якої вирішується питання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду подання заступника начальника Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

установив

до суду надійшло подання заступника начальника Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком відносно ОСОБА_5 , яке обґрунтовано тим, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та засуджено до 5 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки.

ОСОБА_5 не виконав покладені на нього судом обов`язки та 06.09.2023 року і 04.10.2023 року не з`явився для реєстрації до органу пробації без поважних причин. Крім того, встановлено, що у період з червня по жовтень 2023 року ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 1 ст. 175-1 та ч. 1 ст. 178 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив суду, що в них із його матір`ю дійсно були конфлікти проте вони не мали форми насилля, а були лише побутовими сварками. У судові засідання щодо розгляду протоколів він не ходив на прохання матері.

Крім того, він пояснив, що у вересні 2023 року він допустив пропуск реєстрації оскільки отримав травму, а у жовтні - у зв`язку із смертю матері.

Дослідивши надані документи та заслухавши пояснення учасників, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Суд встановив, що засуджений, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, декілька разів порушив обов`язок, покладений на нього вироком, а саме - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Вказані обставини є підставою для скасування засудженій покарання з випробуванням та направлення її для відбування призначеного покарання.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Поважними причинами неявки засудженої особи за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк можна визнати необізнаність із встановленим органом пробації днем явки, хворобу та інші обставини, які фактично позбавляють її можливості своєчасно прибути (документально підтверджені).

Саме систематичне невиконання покладених судом на засудженого обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, дають суду підстави дійти висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та його поведінка не є небезпечними для суспільства і він не має на меті повертатись до злочинної діяльності. Безумовно, його поведінка з огляду на його вік має дещо інфантильний характер та вочевидь свідчить про небажання облаштувати своє життя у стабільний спосіб. Проте, метою призначення реального покарання є, у тому числі, не тільки кара, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 372, 376, 537-539 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлення в місця позбавлення волі відносно ОСОБА_5 відмовити.

Резолютивна частина ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18.04.2024 року.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.04.2024.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1