Єдиний унікальний номер: 343/934/24
Номер провадження: 1-кп/343/89/24
У Х В А Л А

07 травня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Долинського районного суду Івано - Франківської області, у режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження №1-кп/343/89/24 внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000435 від 28.10.2023, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307; ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю: прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисниці адвокатки ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

на розгляді в суді перебуває дане кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 30.04.2024 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив призначити судовий розгляд даного кримінального провадження, зазначивши, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, внесення подання про визначення підсудності - немає.

Одночасно прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів. Обґрунтовує подане клопотання тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307; ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, незаконному збуті наркотичного засобу та незаконному зберіганні з метою збуту, збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно. Посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України. Наявність вказаних ризиків обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 не має постійного місця роботи, неодружений, на утриманні дітей не має, обвинувачується у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, усвідомлює неминучість покарання за нього, що не виключатиме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду і можливості незаконно впливати на потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, оскільки вони проживають в одному населеному пункті, а також враховуючи, що джерела його доходів є невідомими, він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні подане клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, просив його задовольнити. Не заперечив щодо призначення судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисниця адвокатка ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просили обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту. Не заперечили щодо призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт і додані до нього документи, подане прокурором клопотання, суд приходить такого висновку.

Стосовно закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду, суд зазначає таке.

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акта прокурору, не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе призначити в даному кримінальному провадженні судовий розгляд на підставі обвинувального акта та доданих до нього документів.

Щодо клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що таке підлягає задоволенню.

Як передбачено ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 194 КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Слід зазначити, що кримінальне провадження на даний час знаходиться на стадії підготовчого судового провадження, метою якого, відповідно до глави 27 КПК України, є вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, метою якого, в свою чергу, є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості ОСОБА_3 у зазначених прокурором в обвинувальному акті злочинах за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом.

В той же час, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Обвинувачення, відповідно до приписів Розділу IV КПК України «Судове провадження у першій інстанції» є предметом судового розгляду, його обґрунтованість або безпідставність встановлюється шляхом дослідження доказів обвинувачення й захисту у судовому засіданні та при ухваленні обвинувального або виправдувального вироку відносно особи, тому при вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу судом не досліджується питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, у вчиненні інкримінованих ОСОБА_3 злочинах.

Оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України, а також обставини визначені ст. 178 КПК України.

Так, стосовно обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_3 злочинах, суд зазначає, що усталена практика ЄСПЛ приходить висновку, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження, коли обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 скерований до суду, повідомлена останньому підозра вочевидь є обґрунтованою.

Стосовно наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то в ході розгляду даного клопотання суд дійшов висновку, що прокурором доведена наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконний вплив на свідків і вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи зміст та обсяг обвинувачення, у випадку визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим в інкримінованих йому злочинах безальтернативності санкцій ч. 1 ст. 307; ч. 2 ст. 307 КК України, суд вважає, що ці обставини можуть спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду», за якими при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину, тобто санкція за вчинене кримінальне правопорушення має бути важливим критерієм для визначення виду запобіжного заходу, який підлягає застосуванню.

За таких обставин, у разі доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинах, останньому може загрожувати покарання у виді виключно позбавлення волі з конфіскацією майна, що може бути мотивом для переховування від суду.

Суд приходить висновку також і про існування ризику незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового слідства, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та їх дослідження.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_3 не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу та шляхи надходження його доходів для життєдіяльності не відомі, а тому він може вдатися до спроб вчинення інших кримінальних правопорушень.

Окрім цього, під час вирішення даного клопотання судом було враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 , у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується, те, що дані злочини є тяжкими, вік та стан здоров`я (інформація щодо стану здоров`я обвинуваченого несумісного з триманням під варто відсутня), а наявність в нього захворювань, які підтверджені медичними документами, не доводять факт того, що в установі попереднього ув`язнення не може бути йому надана кваліфікована медична допомога; міцність соціальних зв`язків; відсутність постійного місця роботи, майновий стан обвинуваченого, та те, що він на даний час вважається таким, що не має судимості.

Судом приймається до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 має середню спеціальну освіту, постійне місце проживання, тобто має соціальні зв`язки, проте вказана обставина не може беззаперечно гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим вище ризикам у разі застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів - це злочини, що посягають на здоров`я населення. При цьому, протягом останніх років спостерігається поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Цi злочини набувають все більших масштабів i стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей.

Тому, суд констатує про наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

З огляду на викладене, суд приходить висновку, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені п. 1 - 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, у тому числі і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим вище ризикам.

Водночас, суд застосовує заставу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у якості альтернативного запобіжного заходу та визначає її, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 грн. На думку суду, зазначений розмір застави зможе бути внесений обвинуваченим ОСОБА_3 або заставодавцем та зможе забезпечити виконання ним покладених на нього обов`язків і запобігти існуючим ризикам.

Суд також вважає за необхідне у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_3 застави, покласти на нього обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із м. Долина Калуського району Івано Франківської області без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування із свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Таким чином, з огляду на викладене вище, клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 314-316, 372, 392, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні №1-кп/343/89/24, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000435 від 28.10.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307; ч. 2 ст. 307 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області, що знаходиться за адресою: м. Долина, вул. Обліски, 115 Калуського району Івано - Франківської області (зал судових засідань №5) на 13.30 годину 17 травня 2024 року.

Про місце та час розгляду провадження повідомити учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 05 липня 2024 року.

Тримання під вартою ОСОБА_3 здійснювати в ДУ «Івано - Франківська установа виконання покарань № 12», м. Івано - Франківськ.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 151 400 (сто п`ятдесяти однієї тисячі чотириста) гривень, що становить 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на такі реквізити: одержувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано - Франківській області, код - 26289647, банк одержувача - ДКСУ м. Київ, р/р (IBAN) - UA0002265.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали до 05 липня 2024 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із м. Долина Калуського району Івано Франківської області без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування із свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказані реквізити: одержувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області, код - 26289647, банк одержувача - ДКСУ м. Київ, р/р (IBAN) - UA0002265, коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Івано - Франківська установа виконання покарань № 12», м. Івано - Франківськ.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1