Справа№ 953/2981/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002344 від 20.10.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Савченки Народицького району Житомирської області, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні сина, 2009 р.н., офіційно не працевлаштованого, інваліда 3 групи, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 10.09.2023, приблизно о 07.00, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою отримання доходу за рахунок чужого майна, діючи таємно, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, який введений в дію Указом Президента України ОСОБА_6 № 64/2022 від 24.02.2022 та в подальшому продовженого Указами Президента України на всій території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, взяв з підвіконня в кімнаті будинку мобільний телефон TM «Хіаоmі» модель «Redmi А9 Granite Grey 2 GB 32 GM Rom», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 24394 від 27.10.2023 складає 1701,33 грн. Після чого, ОСОБА_4 покинув приміщення вищевказаного будинку із викраденим майном, тим самим звернув викрадену річ у свою користь, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд.

Внаслідок своїх протиправних та незаконних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1701,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення, що йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не спорював, пояснивши причини та обставини скоєного. Зазначав, що належні висновки для себе зробив, вибачається перед потерпілою. Також, зазначив, що потерпілій відшкодував завдану матеріальну шкоду та моральну шкоду, що вона не заперечувала в судовому засіданні.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України доведена у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, єдиний епізод, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані по особі обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, розлучений, має неповнолітню дитину, 2009 р.н., офіційно не працевлаштований, є інвалідом 3 групи, зареєстрований та проживає в Харківській області, доглядає за батьками -інвалідами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, бажанні виправити наслідки вчиненого.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 не заперечував обставин кримінального правопорушення, що сталися з його провини, надав критичну оцінку своїй протиправній поведінці, висловив жаль з приводу скоєного, відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду потерпілій.

Наведене, на думку суду, у повній мірі підтверджує, що обвинувачений дійсно розкаюється у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченим, суд враховує всі обставини, встановлені судом, та вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції інкримінованої статі.

Згідно ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Беручи до уваги наведене, при обранні міри покарання обвинуваченому, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України та враховує те, що ним скоєно тяжкий злочин, всі надані дані про особі обвинуваченого, наведені вище, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його відношення до скоєного, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілої з даного питання, відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання саме в межах санкції статті, що інкриміновано.

Також, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, враховуючи обставини вчиненого, єдиний епізод вчиненого, відсутність непогашених судимостей, відсутність претензії від потерпілої та відшкодування завданої шкоди, наявність інвалідності у обвинуваченого та його батьків, висловлену позицію щодо покарання від потерпілої та батька обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання в умовах воєнного стану в Україні, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 75 КК України та з врахуванням висновків, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2002 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен урахувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

А тому, комплексне врахування всіх цих обставин справи та даних вивчення по особі обвинуваченого свідчить про те, що виправлення ОСОБА_4 в даному випадку та в умовах воєнного стану в Україні можливе без реального відбуття ним покарання за кримінальне правопорушення, що є предметом судового розгляду та можливість звільнення його з випробуванням на строк, визначений судом, надавши йому шанс виправитися та повернутися до звичайного життя та піклування за батьками, зважаючи на обставини, встановлені судом.

Тільки таке покарання, з врахуванням особливостей та обставин вчинення обвинуваченим, особи обвинуваченого, з врахуванням всіх обставин вчиненого та поведінки обвинуваченого, позиції потерпілої, є необхідним й достатнім для його виправлення та для виконання призначеного судом покарання і попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів в межах даного кримінального провадження суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Цивільний позов не заявлений.

Згідно ст.ст.124,126 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави понесені судові витрати за проведення судової експертизи у розмірі 477,96 грн.

Клопотання прокурором щодо міри запобіжного заходу заявлено не було, а тому дане питання судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавленні волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази, передані потерпілій - залишити у її власності та розпорядженні.

Стягнути ОСОБА_4 на користь держави понесені судові витрати за проведення судової експертизи №24394 від 27.10.2023 у розмірі 477,96 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1