СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3446/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001675 від 18.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, про накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому слідчий за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучено у ході проведення обшуку 18.05.2024.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського - управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві знаходиться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001675 від 18.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 17.05.2024 приблизно о 19.22 год., перебуваючи у приміщенні загального коридору будинку АДРЕСА_1 , а саме біля вхідних дверей до приміщення квартири № 96 , яка знаходиться на п`ятому поверсі, вчинив умисне знищення чужого майна шляхом його підпалу.

18.05.2024 року за адресою: АДРЕСА_3 , слідчим Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , на підставі ст. 233 КПК України, в присутності двох понятих, було проведено невідкладний обшук транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» з д.н.з. НОМЕР_1 . Під час проведення обшуку було виявлено та в подальшому вилучено: транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 та він-кодом № НОМЕР_2 , ключі від транспортного засобу, довіреність на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 серія НОМЕР_3 , які було поміщено до поліетиленового сейф пакету № NPU 1407432.

18.05.2024 року, слідчим було прийнято процесуальне рішення в порядку ст. 110 КПК України, вищевказані вилучені речі були визнані речовим доказом по кримінальному провадженні № 0001675 від 18.05.2024 року.

Слідчий та власник майна щодо якого вирішується питання про арешт у судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання у їх відсутності.

Дослідивши клопотання та долучені матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, з метою забезпечення збереження цього майна як речового доказу у кримінальному провадженні, слідчий не надав достатніх на цьому етапі досудового розслідування доказів на підтвердження існування правових підстав для арешту вказаного майна саме з цією метою. Так, хоча слідчим долучено постанову про визнання вилученого майна, речовим доказом у кримінальному провадженні, однак з огляду на вказану постанову органу досудового розслідування таке визнання цього майна речовим доказом носить формальний характер, оскільки слідчий не надав суду будь-яких доказів, що саме такий захід забезпечення кримінального провадження буде розумним та співмірним обмеженням права власності та відповідати завданню кримінального провадження.

Крім того, враховуючи, що у матеріалах клопотання відсутні дані про те, що власник майна - ОСОБА_6 , є підозрюваними у даному кримінальному провадженні, то з врахуванням вимог ч.2 ст.64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна, як третьої особи, має право звертатись лише прокурор.

Отже, правових підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення невідкладного обшуку, який проводився за адресою: АДРЕСА_3 , 18.05.2024: транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 та він-кодом № НОМЕР_2 , ключі від вище зазначеного транспортного засобу, довіреність на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 він-код № НОМЕР_2 серія НОМЕР_3 , слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що слідчим не надано жодного доказу чи обґрунтування наявності ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі вказаного у клопотанні майна, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 64-2, 98, 131, 170-173, 369 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001675 від 18.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, про накладення арешту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1