Справа № 308/4989/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського РУНП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця: м. Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2024 року слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В рамках даного клопотання слідча просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів, тобто до 14.05.2024.

16.03.2024 о 20 год. 50 хв. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

17.03.2024 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: в умисному тяжкому тілесному ушкодженню, що спричинило смерть потерпілого.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими слідчому судді, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Позиції учасників судового засідання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, зауваживши на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Вказала про недоведеність ризиків, просила застосувати щодо її підзахисного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, підтримав позицію захисника. Просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновки слідчого судді

Обставини,які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000743, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2024.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що «16.03.2024 року о 07 год. 19 хв. надійшло повідомлення на лінію «102» від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що вона щойно виявила тіло ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який 15.03.2024 року о 19 год. 00 хв. самостійно прийшов додому з тілесними ушкодженнями».

16.03.2024 о 20 год. 50 хв. ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Слідчим суддею перевірено, що ОСОБА_4 затримано в спосіб, передбачений ст. ст. 207, 208 КПК України, вчасно з дотримання вимог ст. 211 КПК України доставлено до суду.

17.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: в умисному тяжкому тілесному ушкодженню, що спричинило смерть потерпілого.

Обставини кримінального правопорушення та причетність ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:

- рапортом про отримання та реєстрацію заяви №4582 від 16.03.2024 року;

- протоколом огляду місця події від 16.03.2024 року, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколом огляду місця події від 16.03.2024 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 16.03.2024 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 17.03.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.03.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.03.2024 року;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 16.03.2024 року;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_14 від 16.03.2024 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.03.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 17.03.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17.03.2024 року.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на потерпілого та експерта у цьому кримінальному провадженні.

Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжких. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти життя та здоров`я особи, внаслідок вчинення кримінального правопорушення настала смерть потерпілого, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

При оцінюванні даного ризику слідчий суддя також бере до уваги ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_4 є особою молодого віку, із задовільним станом здоров`я /протилежного не доведено/, офіційно не працевлаштований, офіційно не одружений, утриманців, в тому числі малолітніх/неповнолітніх дітей не має, доказів наявності у власності підозрюваного нерухомого майна стороною захисту не надано, що свідчить про нестійкі соціальні зв`язки останнього за місцем реєстрації та проживання.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може впливати на потерпілого ОСОБА_12 , яка є матір`ю померлого ОСОБА_11 , та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 з метою дачі, зміни показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаної особи до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на потерпілу та свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на потерпілу та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України.

На даний момент підозрюваному стали відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допиту потерпілої ОСОБА_12 , та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а тому ОСОБА_4 знатиме зміст наданих ними свідчень. Підозрюваний шляхом погрози, підкупу може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Також слідчий суддя вважає можливим незаконно впливати на експерта у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки призначені слідчим експертизи з огляду на початкову стадію досудового розслідування у рамках даного кримінального провадження ще не проведено.

Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в клопотанні взагалі не обґрунтований, наявне лише формальне посилання сторони обвинувачення на існування цього ризику.

Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків. Крім того, слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення, в результаті якого настала смерть потерпілого.

Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з безпосередніми соціальними контактами підозрюваного з іншими особами, може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі. Застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, що не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики, з урахуванням особистості підозрюваного, слідчий суддя приходить висновку, що до ОСОБА_4 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відтак, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Медичних висновків щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Таким чином, за наведених вище обставин, слідчий суддя вважає за доцільне обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.

Щодо питання визначення розміру застави, то відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. В даному кримінальному провадженні настала смерть потерпілого ОСОБА_11 . Приймаючи до уваги, що охорона життя людини є найважливішим завданням кримінального права України, враховуючи п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186 ,193, 194, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, починаючи з моменту фактичного затримання 16 березня 2024 року і до 14 травня 2024 року включно без визначення розміру застави.

Зобов`язати слідчого СВ Ужгородського РУНП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про тримання під вартою останнього.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_17