ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаним вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Луцька Волинської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, працює, учасника АТО, раніше не судимого,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.190, ч.2 ст.358 КК України та виправдано на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення завданої матеріальної шкоди у сумі 274 000 (двісті сімдесят чотири тисячі) гривень залишено без розгляду.

Процесуальні витрати у сумі 2 830 (дві тисячі вісімсот тридцять) гривень 98 коп. за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні прийняті на рахунок держави.

В порядку ст.100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.

Згідно з обвинувальним актом відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», № 259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», № 341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб.

Встановлено, що згідно з розпорядженням голови Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області № 181 від 14 вересня 2021 року інспектора з благоустрою відділу з питань благоустрою Підгайцівської сільської ради ОСОБА_7 з 15 вересня 2021 року переведено на посаду проектного менеджера відділу регіонального розвитку, проектної та інвестиційної діяльності.

Крім того, згідно з витягом з наказу Командувача Сил територіальної оборони Збройних сил України № 106 від 29.03.2022 ОСОБА_7 призначено командиром добровольчого формування Підгайцівської територіальної громади № 1.

ОСОБА_7 , усвідомлюючи введений на території України воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, розуміючи існуючу необхідність в забезпеченні захисним одягом, призначеного для захисту від уражень вогнепальної та холодної зброї, осіб, які входять до добровольчого формування Підгайцівської територіальної громади № 1, а також усвідомлюючи налаштування громадян України проти такої агресії та готовністю допомогти у забезпечені добровольчих батальйонів необхідними засобами захисту. Таким чином, достовірно знаючи, що жилети плитоноски для добровольчого формування Підгайцівської територіальної громади № 1 будуть надані безкоштовно невстановленою досудовим розслідуванням особою, не пізніше 23.03.2022, вирішив незаконно заволодіти бюджетними грошовими коштами Підгайцівської територіальної громади, під приводом фіктивної закупівлі жилетів-плитоносок.

У зв`язку з цим, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного заволодіння коштами Підгайцівської сільської ради, ОСОБА_7 , не пізніше 23.03.2022, домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою про передачу останнім на користь Підгайцівської сільської ради 150 жилетів-плитоносок на безоплатній основі, мотивуючи вказаний правочин суспільною необхідністю, пов`язаною зі спорядженням сил територіальної оборони засобами індивідуального захисту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою незаконного отримання грошових коштів для власного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, шляхом зловживання довірою сільського голови Підгайцівської сільської ради ОСОБА_9 , який не був обізнаний про дійсні наміри ОСОБА_7 , використовуючи довірливі з ним відносини, засновані на службових відносинах, не пізніше 23.03.2022 перебуваючи у Підгайцівській сільській раді за адресою: вул. Шкільна, 30, с. Підгайці, Луцького району, Волинської області, переконав ОСОБА_9 в необхідності придбання за рахунок коштів Підгайцівської територіальної громади жилетів-плитоносок для потреб добровольчого формування Підгайцівської територіальної громади № 1, запропонувавши свої послуги з пошуку відповідного постачальника, складання та погодження супутніх документів, а також безпосереднього отримання товару з подальшою передачею на баланс сільської ради.

Отримавши усну згоду ОСОБА_9 на вчинення обумовлених дій, продовжуючи реалізовувати власний злочинний план, ОСОБА_7 , не пізніше 23.03.2022, вмовив ОСОБА_10 , який займався підприємницькою діяльністю в сфері роздрібної торгівлі промисловими товарами в м. Луцьку, укласти з Підгайцівською сільською радою фіктивний договір купівлі продажу жилетів-плитоносок на суму 274 500 грн. без їх фактичної поставки, з подальшим перерахуванням бюджетних коштів на його банківський рахунок, переведенням у готівку та передачі вказаних коштів ОСОБА_7 , мотивуючи таку необхідність можливістю придбання вказаного товару виключно по готівковому розрахунку, при цьому достовірно знаючи що такі жилети плитоноски будуть отримані ним безкоштовно.

Після цього, ОСОБА_7 , пізніше 29.03.2022, перебуваючи у Підгайцівській сільській раді за адресою: вул. Шкільна, 30, с. Підгайці, Луцького району, Волинської області, підготувавши бланк договору купівлі-продажу № 130 від 30.03.2022 про придбання 150 жилетів-плитоносок на суму 274 500 грн., укладеного між Підгайцівською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 , вмовив голову сільської ради ОСОБА_9 підписати вказаний договір від імені покупця, на що останній погодився та власноручно підписав вказаний договір, не будучи обізнаним зі злочинним умислом ОСОБА_7 ..

Надалі, не пізніше 29.03.2022, ОСОБА_7 передав ОСОБА_10 вищевказаний договір, підписаний головою Підгайцівської сільської ради ОСОБА_9 . Отримавши бланк договору, ОСОБА_10 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_7 , спрямовані на заволодіння чужим майном, не пізніше 30.03.2022, власноручно заповнив, зазначивши свої анкетні дані як продавця, та підписав вказаний договір, а також власноручно виписав видаткову накладну № 3087 від 30.03.2022 про видачу ОСОБА_7 150 жилетів-плитоносок на загальну суму 274 500 грн., яких ОСОБА_7 насправді не отримував.

У подальшому, не пізніше 31.03.2022, ОСОБА_7 передав ОСОБА_9 підписані вищевказані договір купівлі-продажу та видаткову накладу, після чого останній підписав платіжне доручення № 197 від 31.03.2022 для здійснення перерахунку органами Держказначейства бюджетних коштів Підгайцівської сільської ради в сумі 274 500 грн. на банківський рахунок ОСОБА_10 за поставлені жилети-плитоноски.

В подальшому ОСОБА_7 , не пізніше 31.03.2022, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи на безоплатній основі 150 жилетів-плитоносок, які передав до Підгайцівської сільської ради під приводом поставлених ОСОБА_10 відповідно до договору № 130 від 30.03.2022.

Пiсля цього, 31.03.2022, з рахунку Підгацівської сільської ради ( НОМЕР_1 ), відкритого в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області, на банківський рахунок ОСОБА_10 , відкритого в АТ «Райффайзен Банк Аваль» ( НОМЕР_2 ), було перераховано грошовi кошти в сумi 274 500 грн., які ОСОБА_10 зняв зі свого рахунку та 04.04.2022 особисто передав ОСОБА_7 . Отримавши вказані грошові кошти, ОСОБА_7 незаконно обернув їх на свою користь.

Таким чином, ОСОБА_7 , шляхом зловживання довірою голови Підгацівської сільської ради, який не був обізнаний зі злочинними планами ОСОБА_7 , під приводом придбання жилетів-плитоносок, які безпосередньо отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи на безоплатній основі, у подальшому передавши їх на баланс Підгайцівської сільської ради, незаконно заволодів бюджетними коштами Підгайцівської сільської ради в сумі 274 500 гривень, що є значною шкодою.

Крім того, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді проектного менеджера відділу регіонального розвитку, проектної та інвестиційної діяльності Підгайцівської сільської ради, тобто будучи працівником юридичної особи публічного права, та не являючись службовою особою, у невстановлений досудовим розслідування час та місці, переслідуючи умисел, направлений на порушення установленого порядку обігу офіційних документів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, і бажаючи їх настання, з метою використання підробленого документа для здійснення перерахунку Управлінням Державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області бюджетних коштів Підгайцівської сільської ради в сумі 274 500 грн. на банківський рахунок ОСОБА_10 , підробив офіційні документи договір купівлі-продажу № 130 від 30.03.2022, укладеного між Підгайцівською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 , шляхом внесення до документу недостовірних даних, які посвідчували факт придбання сільською радою 150 жилетів-плитоносок на суму 274 500 грн. у ОСОБА_10 , та видаткову накладну № 3087 від 30.03.2022, шляхом внесення до документу недостовірних даних, які посвідчували факт передачі ОСОБА_10 безпосередньо ОСОБА_7 150 жилетів-плитоносок, після чого надав їх голові Підгайцівської сільської ради ОСОБА_9 , на підставі яких останній підписав платіжне доручення № 197 від 31.03.2022 про перерахування бюджетних коштів Підгайцівської сільської ради в сумі 274 500 грн. на банківський рахунок ОСОБА_10 .

Не погоджуючись із судовим рішенням, прокурор оскаржує його з мотивів неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що місцевим судом не оцінено та не проаналізовано докази, якими обґрунтовувалося обвинувачення та які були предметом безпосереднього судового розгляду. Крім того, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки показанням свідків, а також дійшов необгрунтованого висновку, констатувавши причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.358 КК України, в умовах крайньої необхідності. Просить вирок місцевого суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, із призначенням йому покарання у виді штрафу в розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 68000 гривень, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.358 КК України, із призначенням йому покарання у виді 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 68000 гривень. Цивільний позов в інтересах держави в особі Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у сумі 274 500 гривень задовольнити повністю.

Заслухавши доповідача, який виклав суть обвинувачення, доводи апеляційної скарги, прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримував, просив скасувати вирок суду та ухвалити новий, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які апеляційну скаргу прокурора заперечували і просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно правил ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують підсудного, проаналізувати їх та дати остаточну оцінку кожному доказу з точки зору його належності, допустимості, достовірності, і достатності, у їх сукупності оцінки з точки зору достатності для висновку про доведеність вини.

Ці вимоги закону при постановленні вироку щодо ОСОБА_7 судом першої інстанції були дотримані.

Приписами статті 392 КПК України регламентовано, що рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного виправдання ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.190, ч.2 ст.358 КК України, то такі доводи не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Ухвалюючи виправдувальний вирок, суд першої інстанції у судовому засіданні відповідно до вимог кримінального процесуального закону перевірив зібрані під час досудового розслідування докази винуватості обвинуваченого, на які посилалися органи досудового розслідування, та згідно зі ст.94 КПК України оцінив їх з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності, надав належну оцінку як окремим доказам, так і їх сукупності, навів детальний аналіз досліджених доказів.

Так, відповідно до обвинувального акта, обвинуваченому ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, а також за ч.2 ст.358 КК України складання офіційного документа та видачі працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, з метою його збуту, що складений у визначеній законом формі та містить передбачені законом реквізити, та збуті завідомо підробленого офіційного документу.

Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях не визнав повністю та пояснив, що на початку збройної агресії російської федерації проти України у 2022 році було створене добровольче формування Підгайцівської територіальної громади, де він був призначений на посаду командира. Станом на кінець березня - початок квітня 2022 року існувала реальна загроза вторгнення ворожих збройних сил із території Республіки Білорусь, у зв`язку із чим виникла нагальна необхідність у забезпеченні засобами захисту створеного добровольчого формування. Було розпочато пошук власними силами жилетів-плитоносок, бронежилетів, касок, зброї та ін. Оскільки все спорядження йшло на потреби ЗСУ, придбати легально його не було можливості. Одного разу, до нього зателефонував невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_11 , та повідомив, що має можливість забезпечити їх плитоносками. Після чого, вони домовилися з ним про зустріч, в ході якої він оглянув зразок жилетів-плитоносок, які зовні були хорошої якості, виробник був невідомий. Оскільки чоловік на ім`я ОСОБА_11 не був зареєстрований як підприємець і безпосередньо з ним заключити договір поставки не було можливості, тоді він домовився укласти договір із раніше знайомим підприємцем ОСОБА_10 про нібито поставку останнім плитоносок, а після офіційного перерахування коштів Підгайцівською сільською радою, ОСОБА_10 повинен був зняти всі кошти та віддати їх ОСОБА_7 , за які і було придбано плитоноски у ОСОБА_12 і поставлено їх на баланс Підгайцівської сільської ради та забезпечено відповідне добровольче формування. Також зазначив, що ані він ані ОСОБА_10 будь-якої вигоди з даної угоди не мали, а безпосередньо він ще доклав свої власні кошти для придбання плитоносок. Всього було закуплено 150 штук жилетів-плитоносок, які знаходяться на складі та видаються під відомість і підпис особи, яка їх отримує. Претензій щодо їх кількості та якості безпосередньо від осіб, які проходять службу в добровольчому формуванні не надходило..

Допитана у судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_13 суду показала, що дійсно у 2022 році Підгайцівською сільською радою було здійснено закупівлю жилетів-плитоносок та проведено перерахунок грошових коштів за них, однак будь-яких обставин закупівлі їй не відомо.

На підтвердження висунутого обвинувачення за клопотанням прокурора було допитано свідків.

Так, допитаний місцевим судом свідок ОСОБА_9 суду показав, що 24 лютого 2022 року коли розпочалася збройна агресія росії проти України на території Підгайцівської сільської ради було утворено добровольчий батальйон, командиром якого був призначений ОСОБА_7 , оскільки він раніше приймав участь у бойових діях. У зв`язку із цим, постало нагальне питання щодо забезпечення вказаного формування засобами захисту. Спочатку було знайдено плити для бронежилетів та перевірено їх на міцність, після чого постало питання поставки жилетів-плитоносок. Всі спільно почали шукати де можна їх замовити. Першим до нього звернувся ОСОБА_7 , який повідомив, що знайшов підприємця, який може поставити плитоноски. Підгайцівською сільською радою було прийнято рішення про їх закупівлю. Було підписано відповідний договір і передано документи для оплати. Після чого, ОСОБА_7 прийняв їх і перемістив на склад. Він особисто бачив їх на складі. На даний час зазначені плитоноски перебувають у користуванні. Окрім того, зазначив, що ОСОБА_7 його не переконував купувати ці плитоноски та підписувати будь-які документи. Також, йому не відомо, що хто-небудь надавав ОСОБА_7 зазначені плитоноски безкоштовно.

Допитана в судовому засіданні місцевого суду свідок ОСОБА_14 суду дала показання, що 24.02.2022 на території Підгайцівської сільської ради було утворено добровольчий батальйон, командиром якого був призначений ОСОБА_7 , і також на нього були покладені обов`язки щодо забезпечення даного формування. Окрім того, саме на ОСОБА_7 було покладено обов`язок по закупівлі жилетів-плитоносок. Одного дня ОСОБА_7 приніс їй договір і накладну щодо закупівлі плитоносок, документи відповідали всім вимогам, також була поставлена віза сільського голови до сплати. Після поставки плитоноски були прийняті на баланс Підгайцівської сільської ради, а потім передані для відповідного добровольчого формування. Особисто вона їх бачила коли проводили інвентаризацію, про що було складено відповідний акт. Уся благодійна та гуманітарна допомога, яка надходила в адресу Підгайцівської сільської ради обліковувалася, однак плитоноски туди не входили.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_10 суду показав, що одного разу до нього звернувся ОСОБА_7 з проханням зробити рахунок на закупівлю жилетів-плитоносок, щоб в подальшому їх поставити на баланс сільської ради. Кошти необхідно було обготівкувати, оскільки плитоноски повинні були закуповуватись закордоном. Тоді, ОСОБА_7 приніс йому договір, та він його підписав. Після оформлення всіх документів, кошти поступили на його рахунок та згідно домовленості він їх зняв та передав ОСОБА_7 . Із суми цих коштів він залишив собі 1 % для оплати відсотків банку. Дані кошти ОСОБА_7 повинен був віддати за товар, а тому просив не зволікати із їх зняттям. Окрім того, вказав, що написав заяву про вчинення злочину після того як його викликали в СБУ з приводу постачання ним жилетів-плитоносок. Спочатку в органів слідства були претензії до нього, однак згодом слідчий запропонував йому написати вказану заяву.

Допитаний в судовому засіданні місцевого суду свідок сторони захисту ОСОБА_15 суду показав, що на початку війни існувала загроза збройного вторгнення в Україну зі сторони Республіки Білорусь, у зв`язку із чим на території Підгайцівської сільської ради було утворено батальйон добровольчого формування. Даний підрозділ необхідно було забезпечити засобами захисту, оскільки такі державою не виділялися. Командиром даного формування було призначено ОСОБА_7 . На складах добровольчого формування знаходилися жилети-плитоноски в кількості 150 штук. Дані плитоноски видавалися кожному бійцю добровольчого формування під відомість та підтверджувалося особистим підписом, при виході з підрозділу поверталися, також під підпис. Окрім того, зазначив, що командир ОСОБА_7 здійснював навчання бійців, оскільки мав досвід участі в бойових діях. Близько 45 чоловік з їхнього формування безпосередньо приймають участь у бойових діях. Претензій щодо якості поставлених плитоносок від бійців не надходило.

Крім того, допитаний місцевим судом свідок сторони захисту ОСОБА_16 суду показав, що приблизно в квітні 2022 року він записався до складу добровольчого формування Підгайцівської територіальної громади, в якому перебуває по даний час. На той час існувала нагальна необхідність у забезпеченні добровольчого формування засобами захисту, оскільки була загроза вторгнення зі сторони Республіки Білорусь. Командир ОСОБА_7 привіз і видав їм бронежилети, за отримання якого він поставив власний підпис.

Також прокурор як на доказ винуватості ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, посилався на письмові докази, які були досліджені місцевим судом.

Відповідно до ст.190 КК України під шахрайством слід розуміти заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. При цьому обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Зловживання довірою полягає у використанні винним довірливих відносин з потерпілим, заснованих на родинних, службових відносинах, знайомстві, інших цивільно-правових відносинах.

Особливості шахрайства полягають в тому, що потерпілий, будучи введеним в оману, зовні добровільно передає винному майно або право на нього, вважаючи, що це є правомірним, необхідним або вигідним для нього, що він зобов`язаний це зробити.

Обов`язковою умовою визнання обману чи зловживання довірою, ознакою об`єктивної сторони шахрайства є використання його для заволодіння майном чи придбання права на майно.

Отримання грошей (майна) під умовою виконання зобов`язання, яке в подальшому не було виконане, може кваліфікуватися як шахрайство лише в тому випадку, коли особа ще в момент заволодіння грошима (майном) хотіла їх привласнити та не мала наміру виконувати взяте на себе зобов`язання.

Разом з тим, вказані ознаки шахрайства під час досудового розслідування, а також під час розгляду справи місцевим судом не встановлено, з чим погоджується і апеляційний суд.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування встановлено, а також встановлено під час розгляду кримінального провадження місцевим судом, ОСОБА_7 , на виконання договору купівлі-продажу №130 від 30.03.2022, передав на баланс Підгайцівської сільської ради 150 жилетів-плитоносок.

Отже, факт передання на баланс Підгайцівської сільської ради 150 жилетів-плитоносок є встановленим та жодним учасником процесу не ставиться під сумнів.

Жодних претензій у Підгайцівської сільської ради до ОСОБА_7 з приводу отриманого товару немає.

Таким чином, органом досудового розслідування не здобуто доказів, які б підтверджували факт заволодіння обвинуваченим ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою майном, а саме бюджетними коштами Підгайцівської сільської ради у сумі 274 500 гривень.

Крім того, стороною обвинувачення не надано будь-якого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_7 отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи 150 жилетів-плитоносок безоплатній основі.

Також є необґрунтованими доводи прокурора про безпідставне виправдання ОСОБА_7 за ч.2 ст.358 КК України.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.358 КК України, характеризується прямим умислом. Обов`язковою суб`єктивною ознакою підроблення документа, виготовлення підробленого штампа, печатки або бланку є мета використання зазначених предметів як підроблювачем, так і іншою особою. Мета використання підробленого документа означає прагнення винного отримати певні права або звільнитись від обов`язків і має конкретний характер (приховати шлюб або судимість, збільшити стаж роботи за спеціальністю, влаштуватись на певну посаду, вступити до вузу тощо).

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», № 259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», № 341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб. Правовий режим воєнного стану на території України продовжує свою дію і по даний час.

Так, згідно протоколу зборів Підгайцівської територіальної громади Луцького району від 07.03.2022, ініціативна група жителів вказаної територіальної громади прийняла рішення про утворення добровольчого формування Підгайцівської територіальної громади № 1, та затверджено ОСОБА_7 на посаду командира зазначеного добровольчого формування.

Відповідно до витягу з наказу Командувача Сил територіальної оборони Збройних сил України № 106 від 29.03.2022 ОСОБА_7 призначено командиром добровольчого формування Підгайцівської територіальної громади № 1.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації станом на початок березня 2022 року, існувала гостра необхідність у забезпеченні добровольчого формування Підгайцівської територіальної громади № 1 засобами захисту, зокрема жилетами-плитоносками.

Також місцевим судом встановлено, що ОСОБА_7 було призначено командиром добровольчого формування Підгайцівської територіальної громади № 1, тобто на нього, серед іншого, було покладено обов`язок щодо забезпечення комплектування засобами захисту вказаного підрозділу в умовах воєнного стану.

Допитаний місцевим судом обвинувачений ОСОБА_7 вину у складанні та видачі завідомо підробленого офіційного документу, та його збуті, при обставинах місця і часу, що зазначені в обвинувальному акті фактично визнав, при цьому акцентував увагу на тому, що кінцевою метою таких його дій була закупівля жилетів-плитоносок для очолюваного ним добровольчого формування, за готівкові кошти, отримані від підприємця ОСОБА_10 в рахунок виконання фіктивного договору №130 від 30.03.2022, оскільки офіційно закупити такі засоби захисту в постачальника, який не мав статусу підприємця, було неможливо.

Крім того, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що органом досудового розслідування не інкримінувалося ОСОБА_10 вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.358 КК України (складання, видача чи збут завідомо підробленого офіційного документу), хоча фіктивність укладеного за його участі договору №130 від 30.03.2022 та накладної № 3087, не оспорюється сторонами кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.39 КК України, не є кримінальним правопорушенням заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, якщо цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами і якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

З врахуванням вказаних обставин, місцевий суд прийшов до правильного висновку, що при вчиненні діяння, передбаченого ч.2 ст.385 КК України обвинувачений ОСОБА_7 перебував у стані крайньої необхідності, оскільки заподіяв шкоду правоохоронюваним інтересам через складання та видачу завідомо підробленого офіційного документу, та його збут з метою забезпечення членів очолюваного ним добровольчого формування засобами захисту, тобто усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала іншим особам членам добровольчого формування Підгайцівської територіальної громади № 1, у зв`язку із військовою агресією російської федерації, загрозою вторгнення ворожих військ на територію України, у тому числі Волинської області, із території Республіки Білорусь, а також суспільним інтересам забезпечення обороноздатності територіальної громади. При цьому, таку небезпеку в обстановці воєнного стану, що склалася станом березень 2023 року, а тому, не можна було усунути іншими засобами.

Проаналізувавши вказані докази у сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що в діях обвинуваченого ОСОБА_7 є склад інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358 та ч.2 ст.190 КК України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що стороною обвинувачення не здобуто і не надано переконливих доказів наявності в діях обвинуваченого складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Згідно з п.10 ч.1, ст.7, ч.ч.1,2,4 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В апеляційній скарзі не наведено переконливого обґрунтування на спростування вищезазначених висновків суду першої інстанції.

Що стосується аргументів прокурора про повторне дослідження доказів, то апеляційний суд вважає їх безпідставними.

Відповідно до вимог ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується..

Тобто для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, встановлених під час кримінального провадження, кримінальний процесуальний закон визначає обов`язковою наявність (сукупність) як відповідного процесуального приводу (клопотання учасника судового провадження), так й однієї із закріплених у законі умов (неповнота дослідження зазначених обставин або наявність певних порушень у ході їх дослідження), які також можна розглядати як фактичну підставу для такого дослідження.

При цьому сама лише незгода учасника судового провадження з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їхнього обов`язкового повторного дослідження.

Відмова ж у задоволенні клопотання за відсутності аргументованих доводів щодо необхідності повторного дослідження всіх доказів у справі не свідчить про порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону або неповноту судового розгляду.

Водночас, під час апеляційного розгляду за скаргою сторони обвинувачення суд апеляційної інстанції розглянув клопотання прокурора про повторне дослідження доказів та відмовив у його задоволенні через відсутність визначених законом підстав.

Оскільки така позиція відповідає усталеній практиці Верховного Суду, що прослідковується у постановах від 7 жовтня 2021 року (справа № 521/6316/17, провадження, № 51-4669км19), від 23 листопада 2021 року (справа № 752/7624/18, провадження, № 51-10107км18) та від 30 листопада 2021 року (справа № 450/4029/18, провадження, № 51-3776км21) колегія суддів Верховного Суду вважає, що суд апеляційної інстанції під час апеляційного провадження не допустив порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Законних підстав для скасування вироку суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі прокурора, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді