1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/6427/24 1-кс/335/3062/2024
05 липня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий поштою подала слідчому судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначила наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи вищого навчального закладу «Класичний приватний університет», а саме ректор ОСОБА_5 , перший проректор ОСОБА_6 , перший проректор ОСОБА_7 , проректор з науково-педагогічної роботи ОСОБА_8 , завідувач аспірантури та докторантури ОСОБА_9 , директор Інституту журналістики і масової комунікації ОСОБА_10 , директор Інституту економіки ОСОБА_11 , директор Інституту управління ОСОБА_12 , залучивши підконтрольних їм співробітників, а саме: заступника директора з навчальної та навчально-методичної роботи Інституту журналістики і масової комунікації ОСОБА_13 , завідуючу кафедри кримінального права, процесу та криміналістики Інституту права ОСОБА_14 , начальника відділу якості освіти, ліцензування та акредитації Класичного приватного університету ОСОБА_15 , налагодили механізм вимагання неправомірної вигоди від абітурієнтів за можливість вступу до ВНЗ на аспірантуру, шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
Так, з абітурієнтів за вступ до аспірантури на 2023 навчальний рік вищевказані особи вимагають 19 550 грн., в якості оплати за 2 семестри 2023-24 року.
Поряд з цим, у вказаному ВНЗ діє схема поновлення на навчання у Фаховому коледжі Класичного приватного університету, яка передбачає внесення до Єдиної державної бази освіти відомостей про поновлення на навчання вступників, які мають тільки повну або базову середню освіту. До цієї протиправної схеми причетні наступні службові особи: директор Коледжу ОСОБА_16 , заступник директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_17 , начальниця навчального відділу ОСОБА_18 .
Окрім того, до протиправної схеми причетні наступні громадяни: ОСОБА_19 та ін. Роль вищевказаних осіб полягає в посередництві злочину, а саме у підшукуванні потенційних абітурієнтів, метою яких є отримання відстрочки для уникнення призову на військову службу.
Таким чином, зазначена злочинна схема, окрім оплати 2-х семестрів навчання вступниками до аспірантури та коледжу, передбачає сплату суми еквівалентної 3000 доларів США готівкою вказаним службовим особам та їх посередникам, в тому числі зі співробітників ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості неправомірної вигоди.
Отриманий таким чином прибуток розподіляється між всіма учасниками протиправної схеми. Вказані дії сприяють уникненню військовозобов`язаними особами призову на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану. Окрім того, вказаний злочинний механізм передбачає подальший виїзд ухилянтів за кордон нібито для участі в наукових конференціях та семінарах.
Так, 20.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду від 10.06.2024 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_12 , а саме в приміщенні садиби за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку вказаного приміщення садиби виявлено та вилучено: фрагменти аркушів паперу із чорновими записами; 3 паперових конверта та 2 аркуші паперу із чорновими записами; ?5 чеків з ТОВ Нова Пошта; мобільний телефон марки «iPhone» моделі «15Pro» з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 .
На теперішній час є підстави вважати, що вказані речі та документи зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вказані речові докази підлягають ретельному огляду у вказаному провадженні, в тому числі із залученням спеціалістів.
З огляду на викладене, з метою збереження речових доказів та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, перетворення, відчуження вилученого під час обшуку майна, слідчий просить накласти на нього арешт.
Слідчий в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій клопотання підтримала та просила розглядати її за відсутності.
Власник вилученого майна ОСОБА_12 повідомлена про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду клопотання до суду не зверталася.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен: перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів; враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора; взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Аналіз відомостей, внесених в ЄРДР, фактичних обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-3, ч. 5 ст. 361 КК України, викладених у клопотанні слідчого, показань свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , та інших документів доданих до клопотання дозволяє дійти висновку, що вилучені слідчим під час обшуку речі та документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З огляду на приписи Кримінального процесуального кодексу України, майно, яке має ознаки речового доказу, може бути вилучено та арештовано незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи його власника. Арешт майна сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження.
З урахуванням вищевикладеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 20.06.2024 під час проведення обшуку будинку АДРЕСА_1 , а саме на:
- фрагменти аркушів паперу із чорновими записами;
- 3 паперових конверта та 2 аркуші паперу із чорновими записами;
- ?5 чеків з ТОВ Нова Пошта;
- ?мобільний телефон марки «iPhone» моделі «15Pro» з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 , із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном до скасування арешту у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, власникові майна.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складений 10 липня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1