Справа №534/1421/24
Провадження №1-кс/534/287/24
КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника в режимі відеоконференції із застосування власних засобів ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділення ВП№2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000357 від 08.06.2024 за ч. 2 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхній Рогачик, Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, з загальною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого:

-18.01.2010 року вироком Козельщинського районного суду Полтавської області за ст. 185 ч.3, ст.310 ч.1, ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 15.11.2010 року вироком Козельщинського районного суду Полтавської області за ст.309 ч.2 КК України, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.02.2013 року умовно-достроково із невідбутою частиною покарання 1 рік 13 днів;

- 05.07.2017 року вироком Козельщинського районного суду Полтавської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 12.01.2018 року вироком Козельщинського районного суду Полтавської області за ч. 3 ст.185, із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 12.04.2021 року по відбуттю строку покарання;

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

Старший слідчий ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням, в якому порушує питання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивовано необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганням спробам останнього ухилитись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та запобігання вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Виходячи із змісту внесеного клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя, за наступних обставин.

07.06.2024 року, близько 19 год 00 хв, ОСОБА_4 , перебував разом з раніше знайомим ОСОБА_7 , за місцем проживання останнього, а саме у кімнаті АДРЕСА_3 .

У цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними виник конфлікт, у ході якого у ОСОБА_4 з?явився злочинний умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , умисно наніс декілька ударів ногами в область грудної клітки ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження, у вигляді: травми органів грудної клітки, поєднані з травмами органів черевної порожнини, внаслідок чого, потерпілий ОСОБА_7 помер.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_4 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

08.06.2024 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , підтримуючи клопотання та зазначаючи про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наполягав на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив не застосовувати до нього найсуворіший запобіжний захід, обмежившись домашнім арештом.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосовувати до її підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думки прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши приєднані до клопотання матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером № 0000357 від 08.06.2024 за фактом тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть потерпілого, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 08.06.2024 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному ОСОБА_4 08.06.2024 об 18 год. 00 хв., з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР за фактом вбивства; рапортом працівника поліції щодо прийняття повідомлення; протоколами огляду місця події від 07.06.2024; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України; протоколом допиту підозрюваного від 08.06.2024, лікарським свідоцтвом по смерть від 08.06.2024; протоколами допиту свідків від 08.06.2024.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку, що наведені вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого, за яке передбачено покарання строком від семи до десяти років.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність трьох ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, можливість здійснення незаконного впливу на свідків та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень. Наявність зазначених ризиків була підтримана прокурором у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі, між тим, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості ризику можливого переховування, слідчий суддя вказує, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років і в результаті може переховуватись від слідства та суду.

Також, слідчий суддя вважає слушними посилання сторони обвинувачення на наявність ризику щодо можливості незаконно впливати на свідків, оскільки відповідно до протоколів їх допиту, один із свідків є співмешканкою ОСОБА_4 , а інша є їх сусідкою та співмешканкою померлого ОСОБА_7 , тому останній може здійснювати на них тиск з метою зміни або відмови від давання показань.

Слідчий суддя вважає слушними посилання сторони обвинувачення на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний будучи раніше судимою особою обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, законного джерела доходу не має та суспільно-корисною діяльністю не займається .

За таких обставин, з огляду на встановлені обставини та особу підозрюваного, який міцних соціальних зв`язків та позитивних характеристик не має, офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною діяльністю не займається, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає, що вказані в клопотанні ризики знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного підлягає задоволенню. Лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти наголошеним ризикам, наявність яких була доведена під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Судом вивчалась можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Проте, з урахуванням особи підозрюваного, відсутності у нього законних джерел доходів, доброї репутації, його спосіб життя та відсутність позитивних характеристик, застосування таких не буде дієвим. З огляду на що, твердження сторони захисту про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неспроможними.

Вік обвинуваченого, його стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище не дає підстав для незастосування до нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Питання про застосування застави вирішено судом в порядку ч.3 ст.183 КПК України.

З урахування тяжкості інкримінованого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, та відомостей, що характеризують підозрюваного, слідчий суддя вважає за недоцільним визначати розмір застави у кримінальному провадженні № 0000357 від 08.06.2024 .

Згідно із приєднаними до клопотання матеріалами, підозрюваний ОСОБА_4 затриманий на підставі ст.208 КПК України 08.06.2024 об 15 год 35 хв. і в ході розгляду справи останній обставини його затримання підтвердив, вказав, що йому були вручені копії процесуальних документів та забезпечено право на захист, скарги на дії працівників поліції чи органу прокуратури ним не вносились.

Керуючись ст.ст.176-178,183,194 КПК України, слідчий суддя,

постановив :

Клопотання старшого слідчого відділення ВП№2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000357 від 08.06.2024 за ч. 2 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Взяти ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою рахувати з 08.06.2024, з 08 години 0 хвилин .

Строк дії ухвали закінчується 06 серпня 2024 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1