Справа № 712/2687/24
Провадження №1-кс/712/1270/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м.Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000670 від 23.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2024 року прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з указаним клопотанням.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000670 від 23.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування, 23.02.2024 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від інспектора СРПП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , про те, що о 19 год. 52 хв. за порушення правил дорожнього руху, за адресою: м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, буд. №27-А, зупинено транспортний засіб легковий автомобіль марки Skoda моделі Fabia, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який незаконно зберігав та перевозив, з метою збуту у зазначеному транспортному засобі розфасовані згортки поліетиленових пакетів із речовиною в них, схожою на наркотичний засіб.

24.02.2024 у період часу із 02:09 год. до 02:52 год., в ході затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 208 КПК України, вилучено наступне: технічний паспорт на транспортний засіб марки «Skoda» д.н.з. НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_7 , що поміщено до паперового конверту; ключ від транспортного засобу, що поміщено до сейф пакету PSP 3215158; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , що поміщено до паперового конверту; Паспорт на ім`я ОСОБА_6 , що поміщено до сейф пакету PSP2094590; Ключі, грошові кошти в сумі 50 українських гривень, спрей для горла, що поміщено до сейф пакету PSP2292689; мобільний телефон марки «Iphone» моделі 7, чорного кольору, імеі: НОМЕР_2 , що поміщено до сейф пакету PSP 2163820.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що на вказаних речах та предметах містяться ознаки кримінального правопорушення та вказують на обставини вчинення злочину, тому для проведення необхідних судових експертиз та інших необхідних слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні виникла потреба в забороні використання та розпорядження вказаними речами, предметами та документами, так як їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків , які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор у судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Звертаючись до слідчого судді з указаним клопотанням, прокурор просив накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000670 внесені до вказаного реєстру 23.02.2024 за фабулою: « 23.02.2024 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від інспектора СРПП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , про те, що о 19 год. 52 хв. за порушення правил дорожнього руху, за адресою: м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, буд. №27-А, зупинено транспортний засіб легковий автомобіль марки Skoda моделі Fabia, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який незаконно зберігав та перевозив, з метою збуту у зазначеному транспортному засобі розфасовані згортки поліетиленових пакетів із речовиною в них, схожою на наркотичний засіб.»- правова кваліфікація ч.1 ст. 307 КПК України.

За даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24 лютого 2024 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано на підставі ст. 208 КПК України, та проведено особистий обшук затриманого, в ході якого виявлено та вилучено технічний паспорт на транспортний засіб марки «Skoda» д.н.з. НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_7 , що поміщено до паперового конверту; ключ від транспортного засобу, що поміщено до сейф пакету PSP 3215158; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , що поміщено до паперового конверту; Паспорт на ім`я ОСОБА_6 , що поміщено до сейф пакету PSP2094590; Ключі, грошові кошти в сумі 50 українських гривень, спрей для горла, що поміщено до сейф пакету PSP2292689; мобільний телефон марки «Iphone» моделі 7, чорного кольору, імеі: НОМЕР_2 , що поміщено до сейф пакету PSP 2163820.

В обгрунтування підстав звернення до слідчого судді з указаним клопотанням, прокурор вказує на необхідність збереження речових доказів.

Між тим, всупереч вимог норм Кримінально-процесуального законодавства, прокурором не обґрунтовано, яке доказове значення при розслідуванні кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення ч.1 ст. 307 КК України, матимуть речі, вилучені в ході проведення затримання особи.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заборонено будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійсненим на підставі закону.

ЄСПЛ в своїх рішеннях визначає, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи» (справа Баклашов проти Росії, рішення від 09 червня 2005 року, справа Ізмайлов проти Росії, п.38 рішення від 16 жовтня 2008).

Отже, з метою недопущення порушення прав особи, запобігання наслідкам, до яких може призвести арешт, враховуючи відсутність необхідності вжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження, у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-174, 369 - 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000670 від 23.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1