справа № 274/5812/24
провадження № 1-кс/0274/1295/24

У Х В А Л А
13.07.2024 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка Тарутинського району Одеської області, громадянина України, маючого середню - спеціальну освіту, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
в с т а н о в и в :
13.07.2024 р. слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням, у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 5 ст. 185 КК України, а саме: обґрунтовано підозрюється у викраденні офіційного документу з корисливих мотивів та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.
Санкцією ч. 1 ст. 357 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до трьох років. Санкцією ч. 5 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
Також в клопотанні орган досудового розслідування вказує на ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, враховуючи дані про підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, на розгляді щодо якого в судах перебуває ряд кримінальних проваджень, який вчинив кримінальні правопорушення під час іспитового строку, тому, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом неявки до слідчого, прокурора, суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тому обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначених ризиків.
В судовому засіданні прокурор подане клопотання слідчого підтримав повністю. Зазначив, що існують наявні ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, враховуючи дані про підозрюваного ОСОБА_5 , останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом неявки до слідчого, прокурора, суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Додатково пояснив, що у поданому клопотанні не зазначено про альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки такий вже був застосований до підозрюваного ОСОБА_5 . Окрім того, сума матеріальної шкоди у вказаному кримінальному провадженні є значною.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Зазначив, що не буде переховуватися від органу досудового розслідування. В попередніх кримінальних провадженнях він з"являвся на виклики до прокурора чи суду. Вину у вчиненому визнає частково. Пояснив, що банківську картку він не викрадав, знайшов її біля "Універмагу". Кошти з неї знімав та використовував для власних потреб. Пояснив, що на розгляді в Ружинському районному суді знаходиться кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України; у Бердичівському суді - за ч. 4 ст. 186 КК України; у Богунському суді м. Житомира - за ч. 4 ст. 186, ст. 125 КК України. Вироком Солом"янського суду м. Києва йому було призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. 11.07.2024 р. він їхав до своєї бабусі, яка проживає в Одеській області, щоб здійснювати догляд за нею, бо вона хворіє. Він працює у в/ч НОМЕР_1 . 23.06.2024 р. він самовільно залишив військову частину. Проживає разом з дружиною та дитиною. Раніше обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та застави у сумі 60 000 грн., яку він сплатив. За своє життя вчинив лише 7 злочинів. Просив обрати відносно нього запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою.
Захисник в судовому засіданні у своєму виступі заперечила проти задоволення клопотання прокурора. Зазначила, що ризики, викладені у клопотанні, не знайшли свого підтвердження, належними доказами не доведені. Підозрюваний має соціальні зв"язки, оскільки має дружину та дитину. У клопотанні також не доведено, що неможливо застосувати інший запобіжний захід, не наведено можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, тому просила суд подане клопотання слідчого залишити без задоволення, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його місця реєстрації.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
13.07.2024 р. о 00:50 згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, на підставі ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 5 ст. 185 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 24.02.2022 р. строком на 30 діб по всій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 р., запроваджено воєнний стан, дія якого постійно продовжувалась. Зокрема, Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 р., затвердженого Законом України № 3564-ІХ від 06.02.2024 р., дію правового режиму воєнного стану було продовжено строком на 90 діб, а саме до 14.05.2024 р.
Відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 р. «Про загальну мобілізацію», ІНФОРМАЦІЯ_2 18.11.2023 р. на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період призвано ОСОБА_5 , якого наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 108 від 18.11.2023 р. призначено на посаду такелажника такелажного відділення взводу забезпечення самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 . Зазначеним наказом солдата ОСОБА_5 з 18.11.2023 р. зараховано до списків особового складу та в цей же день останній прийняв посаду і приступив до виконання службових обов`язків, однак у подальшому наказом командира цієї військової частини від 21.03.2024 р. № 85 солдата ОСОБА_5 увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .
Під час дії правового режиму воєнного стану солдат ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень, крайній раз 03.08.2023 р. вироком Солом`янського районного суду м. Києва засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, судимість за яке не знята та не погашена у встановленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та 28.06.2024 р. повторно вчинив умисні кримінальні правопорушення, зокрема, проти власності, за наступних обставин.
Так, 26.06.2024 р. близько 21 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 , знаходячись на Привокзальній площі в м. Бердичеві, розпивав спиртні напої разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та в цей час побачив в останнього банківську карту АТ КБ «Ощадний банк України», рахунок платника № НОМЕР_2 , на якій знаходилась значна сума коштів, та яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, є безконтактною технологією оплати, забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN-коду.
У цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, направлений на викрадення цієї банківської картки та грошових коштів, що належать ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисл, маючи повний доступ до мобільного додатку «Ощад 24/7» та банківської карти ОСОБА_8 , ОСОБА_5 заволодів даними, які дозволяють вільний доступ до рахунку платника № НОМЕР_2 ОСОБА_8 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, в цей день, приблизно о 22 год. ОСОБА_5 , знаходячись у кімнаті готелю «Дежа вю», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 заснув, дістав з гаманця останнього банківську карту АТ КБ «Ощадний банк України», рахунок платника № НОМЕР_2 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим, отримав можливість розпорядитись на власний розсуд цією банківською карткою, яка є офіційним документом.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у викраденні офіційного документу з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
У подальшому, 27.06.2024 р. в умовах дії воєнного стану, котрий на момент вчинення кримінального правопорушення припинено та скасовано не було, у ОСОБА_5 , який мав при собі раніше викрадену ним банківську карту АТ КБ «Ощадний банк України», рахунок платника № НОМЕР_2 , повторно виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із вказаної банківської картки, належної ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, в період часу з 00 год. 27.06.2024 по 00 год. 10.07.2024 р. ОСОБА_5 , перебуваючи на території Бердичівського та Житомирського районів Житомирської області, використовуючи раніше викрадену у ОСОБА_8 пластикову банківську картку АТ КБ «Ощадний банк України», умисно та з корисливих мотивів, в умовах дії воєнного стану, діючи повторно, таємно викрав грошові кошти на загальну суму 1 000 000 гривень 00 копійок шляхом транзакції у виді зняття з цієї банківської картки готівки, а також грошових розрахунків в магазинах на території вказаних вище районів на вказану суму. Отже, своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1 000 000 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.
На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме:
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 10.07.2024 р.;
- протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10.07.2024 р., в якому викладені обставини викрадення банківської картки потерпілого та подальшого викрадення з неї грошових коштів;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 від 10.07.2024 р., де потерпілий впізнав ОСОБА_5 ;
- протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 10.07.2024 р., яка підтвердила, що потерпілий ОСОБА_8 під час вживання алкоголю передавав ОСОБА_5 свою банківську картку та мобільний телефон;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_7 від 10.07.2024 р.;
- протокол огляду предметів від 11.07.2024 р., під час якого було оглянуто відеозаписи, на яких зафіксований ОСОБА_5 , який проводить розрахунок в магазинах банківською картою;
- інші матеріали кримінального провадження.
Оцінюючи наявні у справі матеріали та встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини, слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом неявки до слідчого, прокурора, суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального процесуального законодавства є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов"язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Зокрема, санкція ч. 5 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
Слідчим суддею при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 враховуються тяжкість вчиненого підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (зокрема, санкцією ч. 5 ст. 185 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років).
Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше був неодноразово судимий, в тому числі, за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку.
Зокрема, востаннє ОСОБА_5 був засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03.08.2023 р. за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Однак, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та 06.03.2023 р. повторно, під час встановленого йому іспитового строку, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.
Крім цього, встановлено, що на даний час на розгляді в Ружинському районному суді Житомирської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, який ним був вчинений до 06.03.2024 р.
30.05.2024 р. ухвалою Бердичівського міськрайонного суду ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був замінений на заставу.
Відповідно до наказу командира в/ч № 59 від 21.03.2024 р. за результатами службового розслідування за фактом відсутності у військовій частині солдата ОСОБА_5 матеріали службового розслідування направлено до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, для прийняття рішення в порядку ст. 214 КК України, оскільки в діях солдата ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Вказані обставини свідчить про постійну схильність ОСОБА_5 до вчинення нових злочинів як проти власності, так і проти життя і здоров`я особи.
Також встановлено, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, тому в умовах воєнного стану може бути направлений для проходження військової служби до іншого регіону держави.
Окрім того, в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 не має стійких сформованих соціальних зв"язків, оскільки доводи захисника та підозрюваного про наявність у нього дружини та дитини жодними належними доказами не підтверджені (не надано копій свідоцтв про одруження, народження дитини).
Вказані вище докази, зокрема, відомості про наявність значної кількості судимостей, пред`явлення інших обвинувачень, свідчать про те, що ОСОБА_5 має негативну репутацію, тривало допускає протиправну поведінку, в тому числі, і після початку служби в ЗСУ, а тому існують обґрунтовані ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення безальтернативного покарання у виді позбавлення волі на тривалий період часу за вчинені ним кримінальні правопорушення, тим самим перешкоджати провадженню іншим чином не прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що безумовно свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання необхідно у повній мірі враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.
Виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м"який запобіжний захід щодо ОСОБА_5 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навели слідчий та прокурор.
Тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Доводи захисника ОСОБА_4 про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не знайшли свого підтвердження, оскільки жодними належними доказами не доведені.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, його сімейний стан, тяжкість кримінального правопорушення, за яке він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 240 000 (двісті сорок тисяч) гривень 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками в даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 177, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів (з 00 год. 50 хв. 13 липня 2024 року до 00 год. 50 хв. 10 вересня 2024 року).
- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками в даному кримінальному провадженні.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі слідчого ізолятора.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної даною ухвалою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, процесуального прокурора.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, а підозрюваним у той же строк із дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1