Справа №390/486/24
Провадження №1-кп/390/40/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Кропивницький кримінальне провадження №0000141 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Витязівка, Бобринецького району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, за наступних обставин.

15.02.2024 року близько 12.05 год., більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Renault Master, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений, на ділянці дороги Т1221 на 4 км., працівниками правоохоронного органу Національної поліції України інспектором СРПП ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 та поліцейським СРПП секору поліцейської діяльності №1 (смт. Компаніївка) ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 на підставі ст.ст.31, 40 Закону України «Про Національну поліцію». Після зупинки транспортного засобу, під час перевірки документів працівниками поліції було встановлено, що водій посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії при собі не має та його у встановленому законом порядку не отримував, а тому поліцейський ОСОБА_7 розпочав розгляд справи про вчинення адміністративного правопоршення, передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП. З метою не притягнення до адміністративної відпоідальності та для можливості подальшого безперешкодного керування транспортним засобом, ОСОБА_5 наблизився до ОСОБА_7 , який перебував на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля Mitsubishi Outlander, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з відчиненими дверцятами, та поклав до карти дверцят службового автомобіля неправомірну вигоду у виді грошових банкнот у валюті гривня, загальною сумою 2300 грн., запропонувавши при цьому припинити розгляд справи про адміністративне правопорушення та не складати адміністративні матеріали. Після чого, поліцейськими викликано слідчо-оперативну групу для фіксації обставин і слідів кримінального правопорушення.

27.02.2024 року між прокурором Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті, а також сторонами узгоджено міру покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Прокурор висловився про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений вину визнав і просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та зазначив, що погоджується з визначеною угодою мірою покарання, укладення угоди з його боку є добровільним, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.

Захисник висловився про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, які висловились про можливість затвердження угоди, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає затвердженню.

Відповідно ст.469 ч.ч.2, 4 КПК України: угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, яке відповідно вимог ст.12 КК України є нетяжким злочином, де шкода завдана лише державним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, суд враховує, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, призначає покарання узгоджене сторонами угоди.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Покарання, яке узгоджено сторонами, є обґрунтованим.

Відповідно ст.ст.314, 475 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості, якщо переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов - відсутній.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно ст.100 КПК України з урахуванням вимог ст.ст.96-1, 96-2 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено 27.02.2024 року між прокурором Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 3029 грн. 12 коп.

Арешт, який накладено ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.02.2024 року, на грошові кошти, що належать ОСОБА_5 - скасувати.

Речові докази:

- грошові кошти, а саме 4 купюри номіналом 200 грн. (ХА4472965, СБ7137486, ЕА2855801, ДВ5258943) та 3 купюри номіналом 500 грн. (ВЕ85081269, ФЖ5789918, АБ8816037) - конфіскувати у дохід держави;

- оптичний диск із трьома відеофайлами - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів із моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити прокурору та засудженому. Учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1