Справа № 703/707/24

УХВАЛА

07 березня 2024 року м. Сміла
встановила:
Слідчий за погодженням прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на: набір для барбекю (що складається з 3 предметів: лопатки, щипців, вилки); ручний годинник SRMEI з браслетом; три 1,5 л. банки з закруткою огірків; перчатки, в кількості 4 пар; порожню 3л банку; взуття - ботинки, на шнурках, 41 розміру (що належить ОСОБА_5 , в яких він перебував під час вчинення крадіжки).
Слідчий вказує, що в період часу з 16 год. 10.02.2024 по 16 год. 20 хв. 17.02.2024, невідома особа, під час введеного на території України режиму воєнного стану, перебуваючи на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , з приміщення будинку та 2 сараїв, умисно таємно, з корисливих мотивів вчинила крадіжку майна, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду.
В ході досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .
З огляду на викладене, з метою повного, всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, встановлення істини і викриття винних у кримінальному провадженні, виникла необхідність у проведенні огляду вищевказаних речей.
У сукупності з іншими речовими доказами і документами дані, отримані в результаті огляду перелічених предметів матимуть суттєве значення для встановлення важливих обставин кримінального провадження.
У судове засідання слідчий не з`явився, до початку розгляду справи скерував до суду заяву про розгляд клопотання без її участі.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя робить наступні висновки.
Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно із ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За даними матеріалів досудового розслідування, в період часу з 16 год. 10.02.2024 по 16 год. 20 хв. 17.02.2024, невідома особа, під час введеного на території України режиму воєнного стану, перебуваючи на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , з приміщення будинку та 2 сараїв, умисно таємно, з корисливих мотивів вчинила крадіжку майна, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду.
В ході досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .
При вирішенні клопотання слідчий суддя, враховує, що повернення вищевказаного майна особі, у володінні та користуванні якої воно знаходиться, може призвести до його приховування, знищення чи пошкодження, а також унеможливить збереження незмінності слідів кримінального правопорушення, які на ньому могли залишитися.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на майно вилучене в ході обшуку.
При цьому, матеріали клопотання не містять доказів, що арешт вказаного майна призведе до негативних наслідків.
Керуючись ст.ст. 100, 131, 132, 167, 170, 171, 369, 372 КПК України слідчий суддя, -
постановила:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку від 05 березня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , а саме: набір для барбекю (що складається з 3 предметів: лопатки, щипців, вилки); ручний годинник SRMEI з браслетом; три 1,5 л. банки з закруткою огірків; перчатки, в кількості 4 пар; порожню 3л банку; взуття - ботинки, на шнурках, 41 розміру (що належить ОСОБА_5 , в яких він перебував під час вчинення крадіжки) із забороною розпоряджатися будь-яким чином, відчужувати та використовувати його.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1