УХВАЛА

Іменем України

16 липня 2024 року справа № 542/1332/24

провадження 1-кс/542/193/24

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Новосанжарського районного суду Полтавської області клопотання начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2024 за № 0000166 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

15 липня 2024 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшло клопотання начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2024 за № 0000166 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 11.07.2024 до відділення поліції № 3 ПРУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що 11.07.2024 близько 22:00 год поблизу магазину "Есмеральда", що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини.

Відомості за даним фактом 12.07.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вказав, що 12.07.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 208 КПК України зійснено затримання ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_1 ;

- копія довідки про присвоєння індефікаційного номера НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ;

- додаток до військового квитка серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 ;

- декларація на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_4 ;

- банківська карта універсальна АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 ;

- банківська карта універсальна АТ «А-Банк» № НОМЕР_6 ;

- банкнота номіналом 100 гривень № ЄИ 4262958.

Постановою слідчого СВ відділення поліції № 3 ПРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 вилучені речі визнані речовими доказами.

Зазначив, що накладення арешту на тимчасово вилучені речі є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а також їх вилучення, що може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, зазначивши, що клопотання підтримує та просить його задовольнити.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяви у якій вказав, що не бажає приймати участь під час розгляду клопотання про арешт майна, покладається на розсуд суду та не заперечує проти накладення арешту на майно.

Слідчий суддя у відповідності до положень ч. 1 ст. 172 КПК України вважає можливим розглянути клопотання у відсутність осіб, які не з`явилися.

Відповідно до положень частини 4 статті 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

11.07.2024 до відділення поліції № 3 ПРУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що 11.07.2024 близько 22:00 год, поблизу магазину "Есмеральда", що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини.

Відомості за даним фактом 12.07.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

12.07.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 208 КПК України зійснено затримання ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_1 ;

- копія довідки про присвоєння індефікаційного номера НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ;

- додаток до військового квитка серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 ;

- декларація на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_4 ;

- банківська карта універсальна АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 ;

- банківська карта універсальна АТ «А-Банк» № НОМЕР_6 ;

- банкнота номіналом 100 гривень № ЄИ 4262958.

Постановою слідчого СВ відділення поліції № 3 ПРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 вилучені речі визнані речовими доказами.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

А саме, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і як слідує з ч. 3 цієї ж статті у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України враховано наявність правової підстави для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для його власника.

Відповідно до положень статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи викладені вище положення закону, оцінивши доводи клопотання, слідчий суддя не знаходить підстав для його задоволення.

Так, у клопотанні прокурора не наведено, які саме сліди кримінального правопорушення зберегли на собі вилучені речі, які саме відомості можливо отримати за їх допомогою, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що розпочато за ч. 1 ст. 121 КК України, та яким саме критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, відповідає вилучене майно.

Автором клопотання не обґрунтовано саму необхідність арешту майна з огляду на подію та на правову кваліфікацію кримінального правовопрушення, з якою сторона обвинувачення пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження, у клопотанні не доведено яким є зв`язок накладення арешту на вилучені речі із встановленням обставин щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Зі змісту самого клопотання не вбачається для доказу якого саме факту чи обставин, пов`язаних з розслідуванням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, прокурор просить накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Таким чином, матеріали клопотання не містять належного обгрунтування підстав та мети накладення арешту на вилучені речі, що визначені ст. 170, 171 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав, визначених ст. 170 КПК України, для арешту вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 170, 172, 173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2024 за № 0000166 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області ОСОБА_1