Справа № 635/3142/24
Провадження № 1-кс/6351062/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 від 19.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна, в якому він просить накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження, яке було вилучено 28.03.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмети за зовнішніми ознаками схожі на мисливські патрони з маркуванням «12» в кількості 37 штук; предмети за зовнішніми ознаками схожі на патрони з маркуванням «270 88» в кількості 2 штук; 2 (два) предмети за зовнішніми ознаками схожі на гранати РГН з маркуванням предмет 1 «386 01-83Т» предмет 2 «СВ4-44 61-2087Т»; скляну банку з помаранчевою кришкою з невідомою кристалічною речовиною чорного кольору з запискою «порох». Крім того, просить визначення місця зберігання вищевказаного майна доручити стороні обвинувачення з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.11.2012.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що в провадженні СВ ВП №1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківський області знаходиться кримінальне провадження ЄРДР № 0000158 від 19.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.03.224 до ЧЧ відділення поліції № 1 ХРУП № 2 надійшов рапорт від співробітника про те, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем свого мешкання, або в гаражі, за адресою: АДРЕСА_2 , зберігає вогнепальну зброю, боєприпаси, вибухові речовини. (ЖЄО № 715 від 18.03.2024).

28.03.2024 в період часу з 06 год 35 хв до 10 год 18 хв., т.в.о. ст. слідчого СВ відділення поліції № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено: предмети за зовнішніми ознаками схожі на мисливські патрони з маркуванням «12» в кількості 37 штук; предмети за зовнішніми ознаками схожі на патрони з маркуванням «270 88» в кількості 2 штук; 2 (два) предмети за зовнішніми ознаками схожі на гранати РГН з маркуванням предмет 1 «386 01-83» предмет 2 «СВ4-44 61-2087Т»; скляну банку з помаранчевою кришкою з невідомою кристалічною речовиною чорного кольору з запискою «порох».

Виявлене та вилучене майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №000158 від 19.03.2024.

На теперішній час вищевказані речові докази перебувають у СВ ВП №1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківський області за адресою: м.Харків, вул.Ахієзєрів, 30.

Прокурор надав заяву про клопотання за його відсутності, просив його задовольнити.

Вивчивши надані документи та матеріали, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Вивчивши надані документи та матеріали, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, суд зазначає про таке.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що предмети за зовнішніми ознаками схожі на мисливські патрони з маркуванням «12» в кількості 37 штук; предмети за зовнішніми ознаками схожі на патрони з маркуванням «270 88» в кількості 2 штук; 2 (два) предмети за зовнішніми ознаками схожі на гранати РГН з маркуванням предмет 1 « 386 01-83Т» предмет 2 «СВ4-44 61-2087Т»; скляну банку з помаранчевою кришкою з невідомою кристалічною речовиною чорного кольору з запискою «порох», були вилучені під час обшуку 28.03.2024.

Постановою т.в.о старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області від 28.03.2024 вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ст. 91 КПК України зазначене в клопотанні майно, має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертизи, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання в цій частині.

Водночас, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання в частині визначення місця зберігання вилученого майна, у зв`язку з тим, що з аналізу положень ч.5 ст.173 КПК України випливає, що при постановленні ухвали про арешт майна до повноважень слідчого судді не належить визначення місця зберігання доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.100 КПК України, зберігання речових доказів здійснюється стороною обвинувачення в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а отже визначення місця зберігання речових доказів належить до компетенції слідчого та прокурора.

Керуючись ст. ст. 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 від 19.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження на майно, вилучене під час обшуку 28.03.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: предмети за зовнішніми ознаками схожі на мисливські патрони з маркуванням «12» в кількості 37 штук; предмети за зовнішніми ознаками схожі на патрони з маркуванням «270 88» в кількості 2 штук; 2 (два) предмети за зовнішніми ознаками схожі на гранати РГН з маркуванням предмет 1 «386 01-83Т» предмет 2 «СВ4-44 61-2087Т»; скляну банку з помаранчевою кришкою з невідомою кристалічною речовиною чорного кольору з запискою «порох».

В решті клопотання відмовити.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1