Справа № 577/2960/24
Провадження № 1-кп/577/353/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" червня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000234 від 19.04.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимовське Тимовського району Сахалінської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, працюючого охоронником ТОВ «Інтерсервіс-К5», раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_4 у серпні 1998 року, точний час дізнанням не встановлено, перебуваючи у м. Полтава, з метою отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом, достовірно знаючи порядок його отримання, вирішив придбати підроблений офіційний документ, а саме: посвідчення водія, щодо допуску керування транспортним засобом.

Так, у серпні 1998 року у точно невстановленому місці та часі, перебуваючи в м. Полтава, ОСОБА_4 знайомий на ім`я ОСОБА_5 , якого бачив декілька разів, зв`язку не підтримує, при спілкуванні повідомив, що може допомогти отримати посвідчення водія та що він займається виготовленням посвідчення водія щодо допуску керування транспортним засобом.

Знаючи порядок офіційного отримання посвідчення водія щодо допуску керування транспортним засобом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» та, нехтуючи цими правилами, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на пособництво у підробленні зазначеного посвідчення в цей же день узгодив із невстановленою дізнанням особою вимоги щодо отримання посвідчення та в подальшому надав свої анкетні дані та фотографію, з метою виготовлення та в подальшому отримання підробленого посвідчення водія щодо допуску керування транспортним засобом.

Відповідно до раніше узгодженої домовленості між ОСОБА_4 та невстановленою дізнанням особою, остання в невстановлених в ході дізнання часі та місці виготовила на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , посвідчення водія щодо допуску керування транспортним засобом ІХА № 325938, видане ДАІ МВС УМВС м. Полтава 22.03.1998 та має категорії: А,В,С,D,E, яке не відповідає аналогічним посвідченням водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, так як виготовлене не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів, за наступними ознаками: за змістом, кольорами та відтінками фарбних матеріалів, способами друку. Після цього, особа на ім`я ОСОБА_5 перебуваючи в м. Полтава особисто, наручно передала вказане посвідчення водія ОСОБА_4 , яке останній отримав у невстановлений в ході дізнання час та день.

Таким чином, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що він отримав посвідчення водія щодо допуску керування транспортним засобом серія ІХА 325938 на своє ім`я з відкритими категоріями А.В.C.D.Е, всупереч встановленому порядку отримання посвідчень, який передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» , залишив дане посвідчення в себе для подальшого пред`явлення у разі потреби.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, як пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою і який надає права, з метою його використання.

У судовому засіданні, з посиланням на норми ст.49 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, внаслідок закінчення строків давності та закриття кримінального провадження.

Прокурор вважає, що клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження в цій частині обвинувачення у зв`язку із закінченням строків давності підлягає задоволенню, оскільки це право визначене Кримінальним кодексом України.

Суд, вислухавши доводи сторін, дійшов такого висновку.

Виходячи з положень пункту 1 частини 2 статті 284, частини 3 статті 285, частини 4 статті 286, частини 3 статті 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у статті 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Згідно із приписами пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Отже, законодавець не пов`язує можливість звільнення особи від кримінально відповідальності на підставі статті 49 КК України із визнанням винуватості чи з урахуванням правової позиції потерпілого.

За Законом №2617-VIII від 22.11.2018 року редакція ст.49 КК України була змінена і на даний час викладена наступним чином:

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Наведені зміни були прийняті вже після інкримінованого ОСОБА_4 проступку, проте поліпшують становище обвинуваченого, а тому, з урахуванням приписів статей 4, 5 КК України, підлягають застосуванню.

Отже, строк по закінченню якого у ОСОБА_6 виникло право на звернення з цим клопотанням, враховуючи, що на даний час ч.1 ст.358 КК України віднесена до кримінального проступку (ст.12 КК України), а покарання передбачено у виді обмеження волі, визначений законодавцем у три роки з дня вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, підлягає задоволенню, оскільки на день звернення з цим клопотанням вже минуло понад три роки з дня вчинення кримінального проступку.

Керуючись: ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 129, 284, 286, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України у наведеній частині обвинувачення закрити кримінальне провадження № 0000234 від 19.04.2024 року на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня проголошення.

СуддяОСОБА_1