Справа № 541/1572/24
№ провадження 1-кп/541/196/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей Миргородської міської ради ОСОБА_7 ,

представника сектору ювенальної превенції Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 ,

психолога ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000445 від 24.04.2024 (матеріали виділені з кримінального провадження № 0000098 від 24.01.2024), за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, учня 9 класу опорного закладу освіти «Миргородський ліцей «Лінгвіст» Миргородської міської ради, неодруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 30.11.2023 за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2024 близько 20 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи у лікувальній палаті № 6 КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради, що за адресою: вул. Гоголя, 172, м. Миргород, з дозволу власника ОСОБА_10 тимчасово взяв мобільний телефон Tecno Pova 2 з метою використання мобільного додатку соціальної мережі «Instagram».

У подальшому, неповнолітній ОСОБА_4 близько 00 годин 30 хвилин 23.01.2024, використовуючи мережу Інтернет та мобільний телефон марки Tecno Pova 2, шляхом подолання систем логічного захисту автоматизованої системи мобільного телефону, отримав доступ до карткових рахунків НОМЕР_1 , НОМЕР_2 «A-Банк», додавши в налаштуванні конфіденційності відбиток власного пальця, чим здійснив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи.

Отримавши доступ до карткових рахунків НОМЕР_2 та НОМЕР_1 AT « ІНФОРМАЦІЯ_2 », через встановлений на телефоні додаток «АБанк24», неповнолітній ОСОБА_4 вирішив викрасти кошти, належні потерпілому ОСОБА_10 .

Так, будучи раніше судимим, діючи повторно, неповнолітній ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, без згоди потерпілого, в період часу з 00 годин 30 хвилин по 05 годину 30 хвилин здійснив одну транзакцію з карткового рахунку НОМЕР_1 AT «А-Банк» ОСОБА_10 перерахувавши на власний рахунок - номер картки НОМЕР_3 кошти в сумі 1854 гривні 28 копійок, а також 16 транзакцій з карткового рахунку НОМЕР_2 AT «А-Банк» ОСОБА_10 , перерахувавши кошти на власний абонентський номер мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 - 400 гривень, на банківські рахунки третіх осіб в загальній сумі 5709 гривень 01 копійка. А саме, 23.01.2024 ОСОБА_4 перераховано грошові кошти:

00:30 на банківську картку № НОМЕР_5 у сумі 1500 гривень 00 копійок;

00:32 на банківську картку № НОМЕР_5 у сумі 499 гривень 00 копійок;

00:36 на банківську картку № НОМЕР_6 у сумі 500 гривень 50 копійок;

00:49 на банківську картку № НОМЕР_3 у сумі 501 гривня 27 копійок;

00:52 на банківську картку № НОМЕР_5 у сумі 50 гривень 00 копійок;

00:55 на банківську картку № НОМЕР_6 у сумі 350 гривень 00 копійок;

00:56 на банківську картку № НОМЕР_5 у сумі 11 гривень 00 копійок;

00:58 на банківську картку № НОМЕР_7 у сумі 500 гривень 00 копійок;

01:07 на банківську картку № НОМЕР_5 у сумі 140 гривень 00 копійок;

01:08 на банківську картку № НОМЕР_5 у сумі 160 гривень 00 копійок;

01:08 на банківську картку № НОМЕР_5 у сумі 140 гривень 00 копійок;

01:12 на банківську картку № НОМЕР_5 у сумі 499 гривень 24 копійок;

01:42 на банківську картку № НОМЕР_7 у сумі 249 гривень 00 копійок;

02:28 на банківську картку № НОМЕР_7 у сумі 100 гривень 00 копійок;

05:30 на банківську картку № НОМЕР_8 у сумі 509 гривень 00 копійок.

Комісія за операцію з карткою A-Банку у терміналах інших банків становить 74 гривні 17 копійок.

Вищевказаними діями неповнолітній ОСОБА_4 таємно заволодів грошовими коштами, що належать ОСОБА_10 та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 8037 гривень 46 копійок

Дані дії ОСОБА_4 вчинив в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024 продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2023 року строком на 90 діб та по теперішній час.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурором надано до суду угоду про визнання винуватості укладену 20 червня 2024 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 і його законним представником ОСОБА_6 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 , зі згоди потерпілого ОСОБА_10 згідно умов якої обвинувачений на час укладення цієї угоди повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, виявив щире каяття, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завданий збиток та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного цим вироком, приєднати шляхом часткового складання невідбуту частину покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області суду від 30.11.2023 та призначити остаточне покарання у виді 3 років 3 місяці позбавлення волі.

Наслідки укладання та затвердження означеної угоди згідно ст.ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені та зрозумілі сторонам.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений, захисник та законний представник неповнолітнього обвинуваченого підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд кримінального провадження проводити у його відсутність та підтвердив про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості. Завдані йому матеріальні збитки відшкодовані шляхом повернення коштів, погоджується із узгодженим для неповнолітнього покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану - за ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого не встановлено. Суд переконаний, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у судовому провадженні.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 472 КПК України, суд враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів будь-яких осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з того, що її умови відповідають КПК України та кримінальному закону, тому вважає, що є підстави для її затвердження.

Ухвалюючи вирок, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану - вказує на кваліфікацію діянь за ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачений визнав свою вину повністю.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає: вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого, суд не вбачає.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 із застосуванням ст. 69 КК України, суд враховує обставини які характеризують особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30.11.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, за ст. ст. 75, 105 КК України звільнений від відбування з випробуванням строком на 1 рік, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку), а тому узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим за ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 можливе з призначенням йому покарання, узгодженого угодою про визнання винуватості, за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України слід частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30.11.2023 у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, остаточно визначивши покарання за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування відносно неповнолітнього ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07.03.2024 року було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який в подальшому ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавській області від 29 квітня 2024 року був продовжений до 27 червня 2024 року.

Оскільки обвинувачений є раніше судимим, новий злочин вчинив в період іспитового строку, засуджується до покарання, яке має відбувати реально,тому з метою виконання вироку, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази та процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену в м. Миргород 20 червня 2024 року, між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 і його законним представником ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 листопада 2023 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, визначивши остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили - тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його взяття під варту, тобто з 20 червня 2024 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1