УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2024 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

особа - ОСОБА_4

законний представника особи ОСОБА_4 ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001440, яке надійшло з Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровськ, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньою, на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, не працює, інваліда ІІ групи, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 31.10.2023 року приблизно о 13 годині 43 хвилин ОСОБА_4 прибула до приміщення магазину «Єва-31а», що належить ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 1-ж.

Того ж дня, тобто, 31.10.2023 року приблизно о 13 годині 43 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в вищевказаному магазині, вчиняючи суспільно-небезпечне діяння крадіжку чужого майна, коли указом Президента України введено воєнний стан в Україні, взяла з торгівельного стелажу жіночу туалетну воду ТМ Armand Basi in Red, об`ємом 30 мл, яку поклала до своєї сумки.

Після чого, ОСОБА_4 , 31.10.2023 року приблизно о 13 годині 48 хвилині, знаходячись у вище вказаному приміщенні магазину «Єва-31а», не розрахувавшись за жіночу туалетну воду ТМ Armand Basi in Red, об`ємом 30 мл, вартістю 1582 гривень 44 копійок, перетнула лінію касової зони, однак її злочинні дії були викриті співробітником магазину ТОВ «РУШ», який зупинив ОСОБА_4 при спробі залишити приміщення магазину.

До суду слідча із погодженням з прокурором звернулась із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи № 768 від 19.12.2023 року у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги, так як остання визнана згідно даного висновку судово-психіатричної експертизи у період часу до якого відноситься інкриміноване їй діяння, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом, іспитована у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

У судовому засіданні:

- прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та просив застосувати до ОСОБА_4 примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

- представник потерпілого ОСОБА_7 підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусового заходу медичного характеру;

- ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що на разі не має необхідності у застосуванні відносно неї примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги, а якщо це буде необхідно, вона самостійно звернеться до медичного закладу, крім того, вважає, що 31.10.2023 року вона повністю розрахувалась з магазином за товар, який придбала;

- захисник ОСОБА_6 підтримав позицію ОСОБА_4 ;

- законний представник особи ОСОБА_4 ОСОБА_5 підтримала клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 .

Судом під час судового розгляду клопотання були досліджені докази, отримані під час кримінального провадження, належність та допустимість яких ніким не оспорювались та не піддавались сумніву, а саме:

- протокол від 31.10.2013 року прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується керуючої магазину «Єва-31а», що належить ТОВ «РУШ» ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення в магазині «Єва-31а», який розташований за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, 1-ж;

- протокол огляду місця події від 31.10.2023 року - приміщення магазину «Єва-31а», що належить ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 1-ж, де знаходилась ОСОБА_4 та була оглянута жіноча туалетна вода ТМ Armand Basi in Red, об`ємом 30 мл

- фототаблиця до протоколу огляду місця події від 31.10.2023 року - приміщення магазину «Єва-31а», що належить ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 1-ж, та яка містить зображення ОСОБА_4 , наявність на полицях товару;

- постанова про визнання речовим доказом жіночу туалетну воду ТМ Armand Basi in Red, об`ємом 30 мл, яка передана на відповідальне зберігання під розписку представнику потерпілого ОСОБА_7 ;

- інвентаризаційний опис магазину «Єва-31а», що належить ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 1-ж;

- копія платіжного документу, що 31.10.2023 року ОСОБА_4 здійснила розрахунок за товар у магазині «Єва-31а», що належить ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 1-ж, банківською карткою ПриватБанку у сумі 299 гривень;

- протокол від 03.11.2023 року зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, з якого вбачається про отримання від представника потерпілого ОСОБА_7 одного DVD-R диску з відеозаписом від 31.10.2023 року з камери спостереження приміщення магазину «Єва-31а», що належить ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 1-ж;

- один DVD-R диск з відеозаписом від 31.10.2023 року, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, з камери спостереження приміщення магазину «Єва-31а», що належить ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 1-ж, на якому зафіксована ОСОБА_4 та події від 31.10.2023 року;

- протокол впізнання ОСОБА_4 свідком ОСОБА_8 , яка є керуючою магазина «Єва-31а», що належить ТОВ «РУШ» ОСОБА_8 та який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з якого вбачається, що свідок впізнала ОСОБА_4 як ту особу, яку побачила на моніторі камери спостереження приміщення магазину, коли остання 31.10.2023 року не оплатила товар магазину;

- протокол від 03.11.2023 року перегляду відеозапису від 31.10.2023 року з камери спостереження приміщення магазину «Єва-31а», що належить ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 1-ж, на якому зафіксовано перебіг подій від 31.10.2023 року за участі ОСОБА_4 , які викладені у клопотанні про застосування останній примусових заходів медичного характеру;

-висновок судово-товарознавчої експертизи № 5390/23 від 06.11.2023 року, що станом на 01.11.2023 року ринкова вартість жіночої туалетної води ТМ Armand Basi in Red, об`ємом 30 мл, становила без урахування ПДВ - 1582 гривень 44 копійок.

Крім того, під час судового розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона є керуючою магазина «Єва-31а», що належить ТОВ «РУШ» та який розташований за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, 1-ж. Так, 31.10.2023 року, коли вона знаходилась на своєму робочому місці, побачила на моніторі камери спостереження приміщення магазину ОСОБА_4 , яка не оплатила товар магазину.

Представник потерпілого ОСОБА_7 , який є працівником служби безпеки ТОВ «РУШ», підтвердив у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_8 .

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 768 від 19.12.2023 року ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, виявляла, і в даний час виявляє психічний розлад у формі шизофренії параноїдної.

Зазначений висновок підтверджується анамнестичними відомостями, даними матеріалів кримінального провадження, медичної документації про властиві такі особливості, як замкнутість, відгородженість з виникненням в 2002 році гострого психотичного стану галюцинаторної-параноїдної структури з провалами психічного автоматизму, вираженими афективними розладами (тривога, страх, напруженість, підозрілість), порушенням сну, з появою й наростанням надалі характерних для шизофренії змін, таких як падіння енергетичного потенціалу, втрата спонукань, дисгармонія психічного складу, нездатність відповідати вимогам суспільства, емоційна парадоксальність, соціальна аутизація із втратою критичних, прогностичних та адаптаційних здібностей. Що було приводом її багаторазових госпіталізацій до психіатричної лікарні, амбулаторного психіатричного нагляду, інвалідизації з психічного захворювання.

Зазначений висновок підтверджується також результатами даного клінічного психіатричного обстеження, що виявили у іспитованої ефективно забарвлені маячні ідеї відношення, особливого значення, характерні для шизофренічного процесу порушення мислення (різноплановість, непослідовність, резонерство), емоційно-вольової сфери (холодність, неадекватність) у поєднанні з грубими порушеннями критичних і адапційних здібностей.

Зазначений психічний розлад позбавляв іспитовану можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння.

За своїм психічним станом, іспитована у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

За своїм психічним станом відповідно до ст. 92 КК України, потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає покаранню особа, яка вчинила злочин у стані неосудності. До такої особи за рішенням суд можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КК України визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочин у стані неосудності.

Суд вважає, що мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України, яке вчинене особою, щодо якої розглядається справа ОСОБА_4 .

Заслухавши думки учасників судового провадження, враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 потребує застосування відносно неї примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, суд, визначивши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчої щодо застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 на підставі ч. 3 ст. 94 КК України, згідно до вимог якої госпіталізація до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги може бути застосована судом щодо хворого, який вчинив суспільно-небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить небезпеки для суспільства, але потребує госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги, тримання у психіатричному закладі та лікуванні в умовах нагляду які визначать уповноважені законом особи.

Також, суд вважає вказати на наступне.

Частиною 6 ст. 368 КПК України визначено, що, обираючи і застосовуючи норму Закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні судових рішень, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду.

При цьому, ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у Постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а ч.6 цієї статті також визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у Постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до Постанови колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.06.2019 року (справа № 202/5997/17, провадження № 51-6228 км 18) осудність є однією з загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв, відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Виходячи з положень статей 23, 24 КК України умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.

Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки. Зокрема, при вчиненні крадіжки винний усвідомлює, що він порушує право власності, таємно викрадає чуже майно і тим самим завдає потерпілому майнової шкоди.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Таким чином, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини.

Прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

Відповідно до дослідженого судом висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 у період вчинення інкримінованого їй діяння та на час проведення експертизи страждала на хронічне психічне захворювання. Зазначене хронічне захворювання позбавило її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння.

З зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Викладення в ухвалі про таке психічне ставлення неосудної особи до вчиненого суспільно небезпечного діяння не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, що беззаперечно є свідченням неправильного застосування такого закону.

Суд звертає увагу, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону.

Зокрема, статтею 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Тобто, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, а умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи.

Верховенство права (частина перша статті 8 КПК) є засадою кримінального провадження, відповідно до якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Саме на реалізацію цієї засади спрямовані встановлені спеціальними нормами КПК винятки, які дають можливість судам усіх інстанцій без обмеження процесуальними позиціями сторін, навіть з власної ініціативи, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, приймати рішення щодо покращення правового становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Вище викладене узгоджується із згаданою правовою позицією Верховного Суду, який змінив ухвали судових інстанцій шляхом виключення посилання на спрямованість умислу, мету і мотив дій особи при вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст.15 та ч. 1 ст. 185 КК України.

Тому суд, при ухваленні остаточного рішення за наслідками розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001440, яке надійшло з Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області, у відношенні ОСОБА_4 , здійснює виклад мотивувальної частини судового рішення без посилання на спрямованість умислу, мету і мотив дій, як на складові злочину, який скоєно ОСОБА_4 .

Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати по кримінальному провадженні підлягають віднесенню за рахунок держави, враховуючи хворобливий стан здоров`я ОСОБА_4 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513, 392, 395 КПК України

суд,

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпропетровська, яка скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 та ч.4 ст. 185 КК України, - примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

У відповідності з п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, речовий доказ - жіночу туалетну воду ТМ Armand Basi in Red, об`ємом 30 мл, - залишити ТОВ «РУШ».

У відповідності з п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України один DVD-R диск з відеозаписом від 31.10.2023 року з камери спостереження приміщення магазину «Єва-31а», що належить ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 1-ж, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Ухвала суду учасниками судового провадження може бути оскаржена протягом семи днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1