Справа № 184/662/24
Номер провадження 1-кп/184/120/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000061 від 07.02.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шолохове Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянки України, має середню освіту, працює ПП «Таврія» - дояркою, незаміжня, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 має на утримані трьох неповнолітніх дітей, втому числі і ученицю 3 класу КЗ «Шолоховський ліцей Покровської міської ради Дніпропетровської області» ОСОБА_6 . У зв`язку з відсутністю відповідного технічного обладнання, внаслідок скрутного матеріального становища, ОСОБА_6 не брала участі у освітньому процесі із використанням технологій дистанційного навчання і про це її мати ОСОБА_7 повідомляла навчальний заклад. Адміністрацією КЗ «Шолоховський ліцей Покровської міської ради Дніпропетровської області», з метою організації освітнього процесу з використанням технологій дистанційного навчання учениці ОСОБА_6 , наказом №93/1 КЗ «Шолоховський ліцей Покровської міської ради Дніпропетровської області» «Про розподіл комп`ютерної техніки між здобувачами освіти» прийнято рішення про надання в користування сім`ї Хоменків ноутбуку марки «НР» моделі «LАРТОР 15S- fg 5000 nіа» серійний номер 5СD22485FG.

06 жовтня 2023 року адміністрація КЗ «Шолоховський ліцей Покровської міської ради Дніпропетровської області» повідомила ОСОБА_3 про прийняте рішення щодо передачі в користування ОСОБА_6 ноутбука з метою забезпечення її участі в освітньому процесі та в цей день ОСОБА_3 прибула до КЗ «Шолоховський ліцей Покровської міської ради Дніпропетровської області» по вул. Шкільна, 1 в с. Шолохове, Нікопольського району Дніпропетровської області, де діючи добровільно та за власним волевиявленням, уклала із КЗ «Шолоховський ліцей Покровської міської ради Дніпропетровської області», в особі директора ОСОБА_5 , договір безоплатного користування майном № 14 від 06 жовтня 2023 року та підписала акт приймання-передачі майна до вказаного договору. Згідно акту приймання-передачі майна від 06 жовтня 2023 року ОСОБА_3 отримала у користування на період дистанційного навчання ОСОБА_6 новий ноутбук торгівельної марки «НР» моделі «LАРТОР 15S- fg 5000 nіа» серійний номер 5СD22485FG вартістю 20868,76 грн. Згідно договору про безоплатне користування майном № 14 від 06 жовтня 2023 року, ОСОБА_3 зобов`язувалася: використовувати майно відповідно до його призначення та умов цього договору, забезпечити зберігання переданого їй у користування майна, не передавати без відома та згоди Позикодавця майно у користування іншим особам, у разі припинення договору повернути майно у належному стані. Отримавши ввірений їй в законне володіння ноутбук, ОСОБА_3 принесла його до місця свого проживання, для подальшого користування ОСОБА_6 під час дистанційного навчання.

Тим самим, ОСОБА_3 , взяла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання ввіреного їй ноутбуку торгівельної марки «НР» моделі «LАРТОР 15S- fg 5000 nіа» серійний номер 5СD22485FG вартістю 20868,76 грн.

14.10.2023 ОСОБА_3 перебувала за місцем свого мешкання, по АДРЕСА_1 , де у неї із корисливих спонукань виник злочинний намір на розтрату ввіреного їй ноутбуку торгівельної марки «НР» моделі «LАРТОР 15S- fg 5000 nіа» серійний номер 5СD22485FG вартістю 20868,76 грн.

Реалізуючи свій злочинний намір, 14.10.2023 в денний час ОСОБА_3 маючи у своєму правомірному володінні ноутбук торгівельної марки «НР» моделі «LАРТОР 15S- fg 5000 nіа» серійний номер 5СD22485FG вартістю 20868,76 грн., належний КЗ «Шолоховський ліцей Покровської міської ради Дніпропетровської області», який був їй ввірений в силу укладеного 06 жовтня 2023 року договору безоплатного користування майном, навмисно порушуючи договірні обов`язки щодо забезпечення збереженості ввіреного майна, усвідомлюючи, що ноутбук є чужим майном та вона не наділена повноваженнями по розпорядженню ним, діючи в умовах воєнного стану, який був введений на території України 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи по АДРЕСА_1 взяла ноутбук марки «НР» моделі «LАРТОР 15S- fg 5000 nіа» серійний номер SN/5СD22485FG, разом із зарядним пристроєм та документами склала їх в коробку та вирушила в напрямку ломбарду. Прибувши 14.10.2023 в денний час до ПТ «Ломбард «Гарант» Імперіал» ОСОБА_8 і компанія, розташованого по АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 діючи умисно, таємно, із корисливих спонукань передала ноутбук працівнику зазначеного підприємства та уклала договір фінансового кредиту №18.14580/0.344, під заставу ноутбуку марки «НР» моделі «LАРТОР 15S-fg 5000 nіа» SN/5CD22485FG належного КЗ «Шолоховський ліцей Покровської міської ради Дніпропетровської області» та отримала за нього грошові кошти. В подальшому зазначений ноутбук був реалізований ПТ «Ломбард «Гарант» Імперіал» ОСОБА_8 і компанія. Тим самим, ОСОБА_3 розтратила ввірене їй чуже майно, яке належить КЗ «Шолоховський ліцей Покровської міської ради Дніпропетровської області», вартістю 20868,76 грн., завдавши тим самим шкоди комунальному закладу на вказану суму.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати покази.

Обвинувачена підтримала клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України їй роз`яснені та зрозумілі.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні проти розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечував, цивільний позов підтримав та просив його задовольнити, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачена не оспорює обставини справи і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності її позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України, наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В ході судового засідання обвинувачувана ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в межах оголошеного обвинувального акту визнав повністю та надала показання, що з вересня 2023 року вона проживає за адресою по АДРЕСА_4 , зі своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Раніше вони проживали за адресою по АДРЕСА_1 , поруч з її рідною сестрою ОСОБА_11 .. ОСОБА_9 , та ОСОБА_6 є учнями 4-го класу та 3-го класу КЗ «Шолохівський ліцей», з весни 2023 року вони не відвідували заняття та не брали участі у освітньому процесі з використанням технологій дистанційного навчання у зв`язку із відсутністю відповідного технічного обладнання, про що вона повідомляла класного керівника своїх доньок. 06.10.2023 прибувши до КЗ «Шолохівського ліцею», розташованого по АДРЕСА_1 , діючи добровільно та за власним волевиявленням, уклала із ліцеєм, в особі директора ОСОБА_5 , договір № 14 від 06 жовтня 2023 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність та підписала акт приймання-передачі матеріальних цінностей до вказаного договору. Згідно вказаних документів, вона отримала на період дистанційного навчання ОСОБА_6 ноутбук торгівельної марки «LАРТОР 15S- fg 5000 nіа» з серійним номером 5СD22485FG, тим самим, взяла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання ввіреного їй вищевказаного ноутбуку. Отримавши ввірений в законне володіння ноутбук, для подальшого користування ОСОБА_6 під час дистанційного навчання, вона принесла вказаний ноутбук за місцем свого мешкання. Згодом в неї виник умисел щодо незаконного розпорядження ввіреним їй ноутбуком торгівельної

марки «НР LАРТОР», який вона 14.10.2023 здала у «Ломбард «Гарант» Імперіал», який розташований по вул. Торгова, 43 м. Покров за 7500,00 грн.. Гроші отримані за ноутбук вона витратила на їжу, оскільки на той час вона ніде офіційно не працювала та їй не вистачало грошей щоб прогодувати дітей. Свою вину у вчиненні вказаного злочину визнає в повному обсязі. В скоєному щиро розкаюється.

Покази обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, приходить висновку про те, що винуватість обвинуваченої «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

Оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 191 КК України, як розтрата чужого майна, яке було ввірене особі, вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу винної. Згідно наданої характеристики старостою Шолоховського старостинського округу Покровської міської ради ОСОБА_12 , за період проживання на території Шолоховського старостинського округу Покровської міської ради неодноразово надходили повідомлення по відношенню по ОСОБА_3 , що зловживає алкогольними напоями та скарги від односельців щодо поведінки гр.. ОСОБА_3 .. Згідно довідки адміністрації КП «ЦМЛ ПМР ДО» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів: нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановленні.

Представником потерпілого КЗ «Шолоховський ліцей Покровської міської ради Дніпропетровської області» - ОСОБА_5 , заявлений цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до якого просить стягнути з неї на свою користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 20868 (двадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 76 коп.

В обґрунтування позову представник потерпілого посилається на те, що у результаті незаконних дій ОСОБА_3 було причинено матеріальну шкоду, вартість якої підтверджується висновком експерта, щодо проведення судово - товарознавчої експертизи.

Обвинувачена ОСОБА_3 позовні вимоги представника потерпілого про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди визнала повністю.

Прокурор вважав, що цивільний позов підлягає задоволенню.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження та цивільного позову, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, з урахуванням зазначених вище положень закону та приймаючи до уваги ту обставину, що потерпілим документально підтверджені понесені матеріальні збитки, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченої на користь представника потерпілого КЗ «Шолоховський ліцей Покровської міської ради Дніпропетровської області» ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 20868 (двадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 76 коп.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру, ставлення обвинуваченої ОСОБА_3 до вчиненого, її щире каяття, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому та відсутність обтяжують їй покарання, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 4 та статті 191 КК України, за якою кваліфіковано її дії, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів засудженою.

Беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, особу винної, суд вважає можливим звільнити обвинувачену від призначення покарання на підставі ст.75 КК України, що не буде суперечити загальним засадам призначення покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, пов`язаною з матеріальною відповідальністю строком на 01 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 02 (два) роки.

Відповідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи, висновок експерта №СЕ-19/104-24/13489-ТВ від 29.03.2023 року, на проведення якої складають 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн.. 56 коп..

Цивільний позов представника потерпілого КЗ «Шолоховський ліцей Покровської міської ради Дніпропетровської області» ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь КЗ «Шолоховський ліцей Покровської міської ради Дніпропетровської області» майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 20868 (двадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 76 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1