Справа № 947/4104/24
Провадження № 1-кс/947/3629/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в рамках кримінального провадження № 0000061 від 15.06.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с Великий Дальник Одеського району Одеської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000061 від 15.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до п. 4, п. 5, ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», використанням торговельної марки визнається:

- нанесення її на будь-який товар, для якого торговельну марку зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

- застосування її під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої торговельну марку зареєстровано;

- застосування її в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Торговельна марка визнається використаною, якщо її застосовано у формі зареєстрованої торговельної марки, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованої торговельної марки лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності торговельної марки.

Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом:

- позначення, тотожне із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг;

- позначення, тотожне із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання це позначення і торговельну марку можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою;

- позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою;

- позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою.

Встановлено, що Компанія «TheProcter&GamblerCompany», юридична особа, заснована відповідно до законодавства Сполучених Штатів Америки, зареєстрована за адресою: Уан Проктер енд Гембл Плаза, Цинцинаті, Огайо, США, є власником прав інтелектуальної власності на численні словесні та зображувальні торгівельні марки, які зареєстровані та охороняються відповідно до вимог міжнародних договорів та Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (далі - Закон).

Компанія «TheProcter&GamblerCompany» є власником прав інтелектуальної власності на знаки для товарів та послуг, зокрема: на знак «FAIRY» згідно свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 9074 від 31.10.1997, «ARIEL», згідно свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 15892 від 15.09.2000, «MR. PROPER», згідно свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 9851 від 30.06.1998, «TIDE», згідно свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 15939 від 15.09.2000, які охороняються та захищаються на території України відповідно до вимог міжнародних договорів та Закону.

Компанія «The Procter & Gambler Company» має такі права щодо вказаних вище торговельних марок, як володілець свідоцтв: право на використання вказаних торговельних марок; виключне право надавати будь-якій особі дозвіл (видавати ліцензію) на використання торговельних марок на підставі ліцензійного договору; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельних марок, у тому числі забороняти таке використання.

Крім цього, на підставі відповідних ліцензій Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (), має право на використання торговельних марок компанії « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в Україні зокрема: на виробництво в Україні товарів, зокрема, мийних засобів, під торговельними марками «ARIEL», «FAIRY», «TIDE», на власних виробничих потужностях, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , але функціонування цих виробничих потужностей було призупинено з початком повномасштабного вторгнення рф до України; на імпорт (ввезення) до України інших товарів під торговельними марками компанії «The Procter & Gamble Company», які не виробляються в Україні.

Іншим особам права на використання торговельних марок компанії «The Procter & Gamble Company» на території України не надано.

Статтею 4 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» визначено, що іноземні особи та особи без громадянства мають рівні права з особами України, передбачені цим законом, відповідно до міжнародних договорів України чи на основі принципу взаємності.

Відповідно до п. 27 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», фальсифікована продукція продукція, яка виготовлена з порушенням технологій або неправомірним використанням знаку для товарів та послуг, чи копіюванням форми, упаковки зовнішнього оформлення, а так само неправомірним відтворенням товару іншої особи.

Разом з тим, у ОСОБА_7 , який будучи заступником директора ТОВ «Альтаїр-С» () та здійснюючи діяльність з виробництва засобів побутової хімії, в листопаді 2022 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), із корисливих мотивів, виник злочинний умисел, направлений на незаконне використання у своїй господарській діяльності знаків для товарів «FAIRY» «ARIEL», «MR. PROPER», «TIDE», що зареєстровані та охороняються відповідно до вимог міжнародних договорів та Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», з метою отримання незаконних доходів від продажу фальсифікованих засобів побутової хімії, в порушення положень п. 4 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», без спеціального дозволу власника.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 вирішив залучити до протиправної діяльності групу осіб, а саме ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які заздалегідь домовились про спільне вчинення злочину та дали згоду на нього, тобто діяли за попередньою змовою між собою.

Так, ОСОБА_7 , з метою облаштування місця здійснення діяльності, пов`язаної з незаконним використанням знаку для товарів, а саме виготовлення фальсифікованих засобів побутової хімії з нанесенням, зокрема на тару зазначеної продукції знаків для товарів «FAIRY» «ARIEL», « ІНФОРМАЦІЯ_6 », «TIDE», з подальшим пропонуванням для продажу та безпосереднього продажу, приблизно з листопада 2022 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе)почав використовувати нежитлові виробничі приміщення ТОВ «Альтаїр-С» за адресою: АДРЕСА_3 -є, в якому було наявне спеціалізоване обладнання для повного технологічного циклу виготовлення засобів побутової хімії.

Також, ОСОБА_7 , будучи заступником директора ТОВ «Альтаїр-С», яке в тому числі здійснювало виробництво засобів побутової хімії, тобто володіючи спеціальними знаннями та контактами підприємств постачальників сировини, комплектуючих для такого виду діяльності, у період з листопада 2022 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) по 03.01.2024 організував закупівлю сировини хімічних сполук, тари, дозаторів, кришок, етикеток у кількості, не встановленій слідством, до безпосереднього місця вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_3 -є.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_7 , здійснив дії, спрямовані на пошук та підбір працівників, які повинні були забезпечити функціонування виробництва з виготовлення засобів побутової хімії.

За таких обставин, у період часу з листопада 2022 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) по 03.01.2024, ОСОБА_7 вступив у змову з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з якими домовився про спільне вчинення незаконного використання знаків для товарів, на що останні надали свою згоду.

Крім цього, ОСОБА_7 , з метою належного контролю за процесом виготовлення фальсифікованих засобів побутової хімії, здійснення обліку виготовленої та збутої продукції, проведення закупівель сировини для її виготовлення, в квітні 2023 року залучив до злочинної діяльності ОСОБА_5 , з якою домовився про спільне вчинення незаконного використання знаків для товарів, на що остання надала свою згоду.

Достеменно знаючи про те, що тільки правовласник знаку для товарів має виключне право володіти, користуватися та розпоряджатися знаками для товарів «FAIRY» «ARIEL», « ІНФОРМАЦІЯ_6 », «TIDE», які охороняються відповідно до вимог міжнародних договорів та Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (що унеможливлює у законний спосіб іншим особам використовувати їх без згоди правовласників), у період з листопада 2022 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) по 03.01.2024 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , будучи обізнаним про порядок реєстрації прав на знаки для товарів та усвідомлюючи відсутність у нього прав на використання знаків для товарів «FAIRY» «ARIEL», « ІНФОРМАЦІЯ_6 », «TIDE», маючи на меті отримання незаконних доходів від продажу фальсифікованих засобів побутової хімії, в порушення положень п. 4 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», керуючись корисливим мотивом, здійснювали у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 -є, незаконне використання знаків для товарів «FAIRY» «ARIEL», « ІНФОРМАЦІЯ_6 », «TIDE», що виразилось у нанесенні на тару з виготовленими засобами побутової хімії позначень «FAIRY» «ARIEL», «MR. PROPER», «TIDE», які є схожими із зареєстрованими торгівельними марками настільки.

Так, ОСОБА_9 , будучи офіційно працевлаштованою на ТОВ «Альтаїр-С» на посаді пакувальника, маючи знання, навички та досвід щодо процесу виготовлення засобів побутової хімії, достеменно знаючи про те, що тільки правовласник знаку для товарів має виключне право володіти, користуватися та розпоряджатися знаками для товарів «FAIRY» «ARIEL», «MR. PROPER», «TIDE», які охороняються відповідно до вимог міжнародних договорів та Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (що унеможливлює у законний спосіб іншим особам використовувати їх без згоди правовласників),діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , у період з листопада 2022 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) по 03.01.2024, керуючись корисливим мотивом, здійснювала розподіл виконуваної роботи між працівниками, які працювали на виробництві засобів побутової хімії за адресою: АДРЕСА_3 -є, визначаючи кількість необхідних працівників а також вид виконуваної працівниками роботи на день (складання картонних упаковок та ящиків, встановлення кришок на тару, наклеювання етикеток) а також безпосередньо здійснювала наклеювання етикеток з позначеннями знаків для товарів «FAIRY» «ARIEL», «MR. PROPER», «TIDE» на тару з засобами побутової хімії.

Крім цього, ОСОБА_8 , здійснюючи підприємницьку діяльність, як фізична особа-підприємець, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , достеменно знаючи про те, що тільки правовласник знаку для товарів має виключне право володіти, користуватися та розпоряджатися знаками для товарів «FAIRY» «ARIEL», «MR. PROPER», «TIDE», які охороняються відповідно до вимог міжнародних договорів та Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (що унеможливлює у законний спосіб іншим особам використовувати їх без згоди правовласників) у період з листопада 2022 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) по 03.01.2024, керуючись корисливим мотивом, здійснював функції зі збуту фальсифікованих засобів побутової хімії, які виготовлялись у цеху за адресою: АДРЕСА_3 -є на території України, у тому числі промринку «7 кілометр», що розташований в межах Одеського району, Одеської області, а також підшукував потенційних покупців, приймав замовлення щодо необхідної кількості продукції від них, здійснював зберігання фальсифікованої продукції, проводив розрахунки з покупцями, отримував грошові кошти за збуті фальсифіковані засоби побутової хімії.

В свою чергу, ОСОБА_5 , достеменно знаючи про те, що тільки правовласник знаку для товарів має виключне право володіти, користуватися та розпоряджатися знаками для товарів «FAIRY» «ARIEL», «MR. PROPER», «TIDE», які охороняються відповідно до вимог міжнародних договорів та Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (що унеможливлює у законний спосіб іншим особам використовувати їх без згоди правовласників), діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у період з квітня 2023 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) по 03.01.2024, керуючись корисливим мотивом, здійснювала проведення закупівель сировини для виготовлення фальсифікованих засобів побутової хімії, контролювала кількість виготовленої продукції працівниками, обліковувала прихід та розхід виготовленої продукції, сировини та матеріалів які використовувались у її виготовленні та крім цього, здійснювала нарахування заробітних плат працівникам, які були залучені до виготовлення засобів побутової хімії.

В період часу з листопада 2022 року по 07.06.2023 року, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , керуючись корисливими мотивами, за адресою: АДРЕСА_3 -є, виготовляли наступні фальсифіковані засоби побутової хімії: пральний порошок у поліетиленових пакетах по 10 кг, на упаковках яких нанесено позначення «ARIEL», у кількості 22 шт., пральний порошок у пластикових відрах по 10, 5 кг, на етикетках яких нанесено позначення «ARIEL», у кількості 30 шт., засоби для прання, на упаковках яких нанесено позначення «TIDE», об`ємом по 5.7 л у кількості 3 шт., засоби для миття посуду, на етикетках яких нанесено позначення «FAIRY», «Cytryna», об`ємом 1 л, у кількості 6692 шт., засоби для миття посуду, на етикетках яких нанесено позначення «FAIRY», «Jablko», об`ємом 1 л, у кількості 3320 шт., засоби для миття посуду, на етикетках яких нанесено позначення «FAIRY», «Соковитий лимон», об`ємом 0,5 л, у кількості 1392 шт., засоби для миття посуду, на етикетках яких нанесено позначення «FAIRY», «Стигла ягода», об`ємом 0,5 л, у кількості 1773 шт., засоби для миття підлоги та стін, на етикетках яких нанесено позначення «MR. PROPER», «Лавандовое спокойствие», об`ємом по 1 л, у кількості 580 шт., засоби для миття підлоги та стін, на етикетках яких нанесено позначення «MR. PROPER», «Лимон», об`ємом по 1 л, у кількості 108 шт., засоби для миття підлоги та стін, на етикетках яких нанесено позначення «MR. PROPER», «Океан», об`ємом по 1 л, у кількості 935 шт., засоби для миття підлоги та стін, на етикетках яких нанесено позначення «MR. PROPER», «Роза», об`ємом по 1 л, у кількості 37 шт.

Після цього, з метою розповсюдження виготовленої зазначеної фальсифікованої продукції, незаконно використовуючи знаки для товарів, не отримавши від компанії «The Procter & Gambler Company» будь-яких дозволів або ліцензій на використання позначень «FAIRY» «ARIEL», « ІНФОРМАЦІЯ_6 », «TIDE»,діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 ,в період з листопада 2022 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) по 07.06.2023 здійснювали продаж на території України, у тому числі на промринку «7 кілометр», що розташований в межах Одеського району, Одеської області даної продукції, отримуючи в такий спосіб незаконний дохід.

У подальшому, в період з 06.06.2023 по 07.06.2023, в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_3 -є, було виявлено та вилучено вищезазначену продукцію з торговельними знаками товарів «FAIRY» «ARIEL», « ІНФОРМАЦІЯ_6 », «TIDE» не є оригінальною продукцією компанії «The Procter & Gambler Company», а тому є фальсифікованою продукцією.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , своїми протиправними діями завдали компанії «The Procter & Gambler Company» матеріальних збитків на загальну суму 1 560 722,20 грн.

Незважаючи на те, що правоохоронними органами упродовж 2023 року припинялась протиправна діяльність ОСОБА_7 , а також залучених ним осіб щодо незаконного використання знаків для товарів компанії «TheProcter&GamblerCompany», під час виготовлення засобів побутової хімії, вищезазначена група осіб продовжила вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне використання знаків для товарів «FAIRY» «ARIEL», «MR. PROPER», «TIDE», в період часу з 07.06.2023 по 03.01.2024, усвідомлюючи, що в результаті проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_3 -є правоохоронними органами задокументовано обставини виготовлення фальсифікованої продукції компанії «The Procter & Gambler Company», вжили заходів щодо конспірації ведення злочинної діяльності, з метою подальшого її здійснення та уникнення за це відповідальності встановленої Законом.

Так, в період часу з 07.06.2023 по 03.01.2024, за адресою: АДРЕСА_3 -є, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , здійснювали виготовлення засобів побутової хімії, а саме: пральних гелів, порошків, засобів для миття посуду та підлоги без маркувань на тарі та зокрема виготовили: засіб для миття посуду у пляшках ємністю 0,5 л 1 601 одиниця, засіб для миття посуду у пляшках ємністю 1 л 1 306 одиниць, засіб для миття посуду у каністрах ємністю 5 л 167 одиниць, рідкий засіб для прання у каністрах ємністю 5,775 л 37 одиниць, рідкий засіб для прання у каністрах ємністю 5,775 л 3 одиниці, рідкий засіб для прання у каністрах ємністю 4,43 л 22 одиниці, порошок для прання у мішках ємністю 6 кг 15 одиниць, порошок для прання у мішках ємністю 10 кг 47 одиниць, порошок для прання у коробках ємністю 10 кг 37 одиниць, порошок для прання у відрах ємністю 10,4 кг 12 одиниць.

В подальшому, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , в період часу з 07.06.2023 по 03.01.2024, здійснював наклеювання етикетки з незаконним використанням знаків для товарів «FAIRY» «ARIEL», «TIDE» на вищезазначену продукцію на промринку «7 кілометр» (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), яку зберігав у контейнерах за адресою: АДРЕСА_4 , з метою подальшого збуту.

Так, 03.01.2024, в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено продукцію компанії «The Procter & Gambler Company», а саме: засіб для миття посуду «FAIRY» у пляшках ємністю 0,5 л (в асортименті) 1 601 одиниця, засіб для миття посуду «FAIRY» у пляшках ємністю 1 л (в асортименті) 1 306 одиниць, засіб для миття посуду «FAIRY» у каністрах ємністю 5 л (в асортименті) 167 одиниць, рідкий засіб для прання «ARIEL» у каністрах ємністю 5,775 л (в асортименті) 37 одиниць, рідкий засіб для прання «TIDE» у каністрах ємністю 5,775 л 3 одиниці, рідкий засіб для прання «TIDE» у каністрах ємністю 4,43 л 22 одиниць, порошок для прання «ARIEL» у мішках ємністю 6 кг 15 одиниць, порошок для прання «ARIEL» у мішках ємністю 10 кг (в асортименті) 47 одиниць, порошок для прання «ARIEL» у коробках ємністю 10 кг (в асортименті) 37 одиниць, порошок для прання «ARIEL» у відрах ємністю 10,4 кг 12 одиниць.

Вилучена продукція не є оригінальною продукцією компанії «The Procter & Gambler Company», а тому є фальсифікованою продукцією, вартість якої становить 446 793,61 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями, що полягали у незаконному використанні знака для товарів «FAIRY» «ARIEL», «MR. PROPER», «TIDE», ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , завдали компанії «The Procter & Gambler Company» матеріальних збитків на загальну суму 2 007 515,81 грн.

За викладених обставин, 13.03.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне використання знака для товарів, діючи за попередньою змовою організованою групою, що завдали матеріальної шкоди в особливо великому розмір.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй особливо тяжкого злочину, яким завдано шкоду у розмірі 2 007 515,81 грн., в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі шістсот шістдесят три розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 007 564 гривень.

У судовому засіданні

Прокурор оголосив подане клопотання, його вимоги підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, наразі наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні. Розмір застави є обґрунтованим та буде здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Захисник підозрюваної заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що пред`явлена підозра його підзахисній є необґрунтованою та матеріалами клопотання не підтверджується, а ризики на які посилається сторона обвинувачення є недоведеними, їх не обґрунтовано, підозрювана ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від слідства. Посилання прокурора на існування ризику впливу на свідків також є необґрунтованим. У підозрюваної наявні міцні соціальні зв`язки, так як вона перебуває у шлюбі та має малолітню дитину, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно. Стороною обвинувачення не доведено також матеріальний стан підозрюваної за якого б вона могла сплатити заставу у розмірі, визначеному стороною обвинувачення. Прокурор просить визначити розмір застави підозрюваній, який є завідомо непомірним для неї. Просив відмовити у задоволенні клопотання, та застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрювана з підозрою погодилася частково. Щодо обрання запобіжного заходу підтримала думку свого захисника та просила відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та додані в його обґрунтування матеріали, також приймаючи до уваги письмове заперечення сторони захисту з додатками, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 13.03.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне використання знака для товарів, діючи за попередньою змовою організованою групою, що завдали матеріальної шкоди в особливо великому розмір.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, слідчим суддею встановлено таке.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, слідчим суддею не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для застосування відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті у випадку направлення обвинувального акту до суду.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України підтверджується: показаннями допитаних у кримінальному провадженні свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , актами ідентифікації продукції, складеними спеціалістами компанії «TheProcter&GambleCompany», висновками проведених судових експертиз у сфері інтелектуальної власності за експертною спеціальністю 13.5 «Дослідження пов`язані з комерційними (фірмовими) найменуваннями, торговельними марками (знаками для товарів і послуг) географічними значеннями», висновками судових експертиз у сфері інтелектуальної власності за спеціальністю 13.9 «Економічні дослідження у сфері інтелектуальної власності», протоколом проведення обшуку від 06.06-07.06.2023, протоколом проведення обшуку від 03.01.2024, протоколами проведених оглядів мобільного телефону ОСОБА_7 , мобільного телефону ОСОБА_8 , ноутбуку ОСОБА_7 , речовими доказами у кримінальному провадженні, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчим суддею встановлено, що матеріали кримінального провадження, що долучені до клопотання вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України та відхиляє заперечення сторони захисту в частині зазначення про необґрунтованість пред`явленої підозри.

При цьому, обставини здійснення підозрюваною ОСОБА_5 конкретних дій та доведеність її винуватості потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у його вчиненні, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, враховуючи, що підозрювана з пред`явленою їй підозрою частково погоджується та заперечує певні обставини викладені у повідомленні про підозру, що суттєво збільшує ризик її втечі, враховується слідчим суддею при оцінюванні ризику, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваної ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду.

З урахуванням наведеного, посилання сторони захисту на відсутність ризику переховування підозрюваної ОСОБА_5 з огляду на те, що вона має постійне місце мешкання, чоловіка та малолітню дитину, слідчий суддя визнає неспроможними, оскільки на даний час остання підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, санкція якого передбачає, покарання у вигляді штрафу від десяти тисяч до п`ятнадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, а отже мета щодо спроби переховування може виникнути у підозрюваної у будь який момент.

Проте, одночасно, слідчий суддя вважає, що наявні відносно міцні соціальні зв`язки зменшують ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя також погоджується із тим, що з метою уникнення імовірної відповідальності за скоєння нею злочину ОСОБА_5 , отримавши копії матеріалів до клопотання про обрання запобіжного заходу з додатками до нього, де вказані анкетні данні свідків, може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, шляхом здійснення погроз, умовляння свідків, схилення їх до дачі неправдивих показань, тобто вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення у клопотанні посилається також на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрювана ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в ході розгляду клопотання з огляду на те, що підозрювана раніше не судима, та наразі органом досудового розслідування не доведено систематичність вчинення злочинів підозрюваною, а наразі лише перевіряється причетність останньої до вчинення злочину.

Щодо можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя прийшов до наступного.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до застави є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Беручи до уваги обставини ймовірного вчинення підозрюваною ОСОБА_5 злочину, встановлені в судовому засіданні обставини щодо існування ризиків, слідчий суддя приходить до переконання про неможливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 КПК України, - застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (60 580 грн./242 320 грн.).

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Сторона обвинувачення просить визначити підозрюваній ОСОБА_5 заставу у розмірі 663 (шістсот шістдесят три)розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 007 564 (два мільйони сім тисяч п`ятсот шістдесят чотири) гривні, посилаючись на завдану шкоду, тяжкість інкримінованого підозрюваній злочину та її майновий стан.

Проте, слідчий суддя вважає, що розмір застави, який просить визначити підозрюваній ОСОБА_5 прокурор є замірно обтяжливим та необґрунтованим, оскільки не надано жодного доказів виключеного випадку, а самий розмір застави фактично зводиться до суми ймовірно завданої шкоди 2 007 515,81 грн., що безумовно не може бути єдиною підставою для визначення розміру застави.

Дослідивши клопотання та долучені в обґрунтування матеріали, слідчий суддя з урахуванням обставин злочину, імовірних збитків, майнового та соціального стану підозрюваної ОСОБА_5 , доведених ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України, вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, обставини його вчинення та наслідки, які полягають у імовірно завданій шкоді, а також майновий та сімейний стан підозрюваної вважає, що застава у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, здатна у разі її внесення забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_16 процесуальних обов`язків, а саме: вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваної під загрозою звернення застави в дохід держави.

За викладених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст. ст. 177-178, 182, 184, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в рамках кримінального провадження № 0000061 від 15.06.2023 року відносно підозрюваної ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 13.05.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатись за межі території Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застава може бути внесена підозрюваною або іншою фізичною або юридичною особою (заставодацем) на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Роз`яснити підозрюваній, що вона не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язана внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1