Справа № 740/6873/23
Провадження № 1-кп/740/111/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 01.06.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, має професійно-технічну освіту, неодружений, має двох неповнолітніх дітей (2010 і 2012 р. н.), на цей час не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

установив:

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 червня 2021 року у справі № 740/3260/21 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Однак ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність указаної постанови суду, яка набрала законної сили, та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, на порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усупереч рішенню суду, 11.08.2021 близько 06 год. 35 хв. керував автомобілем ВАЗ-21114, р. н. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння.

У подальшому відповідно до постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.11.2021 у справі № 740/4611/21, яка набрала законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки 10 місяців 25 днів.

Продовжуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне невиконання постанови суду, достовірно знаючи про наявність указаної постанови, яка набрала законної сили, та будучи ознайомленим з нею, маючи реальну можливість її виконати, 24.06.2022 близько 13 год. 20 хв. рухаючись по вул. Василівська у м. Ніжині Чернігівської області, усупереч рішенню суду, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 керував автомобілем марки ВАЗ-21114, р. н. НОМЕР_1 .

Указаними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Надав показання, що за першою постановою суду він сплатив штраф у сумі 17 тис. грн, а за другою постановою суду частково, бо не мав на той час фінансової можливості, мав нестабільний дохід і сплачував аліменти на дітей. Йому відомо, що за вказаними постановами суду його позбавлено права керування транспортними засобами, але 24.06.2022 він керував автомобілем, так сталося, не пам`ятає чому саме, але мабуть була в цьому необхідність. Раніше він працював монтером у ВП Ніжинська дистанція колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця», але звільнився за власним бажанням.

За цей час він усвідомив, що вчинив недобре, розкаявся, засуджував свої дії, обіцяв не повторювати подібного.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а саме в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

При призначенні покарання суд ураховує відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він має професійно-технічну освіту, неодружений, має двох неповнолітніх дітей, не працює, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також суд ураховує ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, засудженні своїх дій.

За сукупністю вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 382 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк один рік.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів. При цьому суд ураховує, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 частиною принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного караного діяння такого покарання, котре законодавець вважає пропорційним.

Разом з цим суд ураховує, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 4 роки; ухвалено початок строку відбування основного покарання обчислювати з моменту його затримання на виконання вироку суду.

Указаний вирок суду набрав законної сили 11.09.2023.

04.12.2023 о 14-30 год. ОСОБА_4 затримано на виконання вказаного вироку суду.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеного за цим вироком та вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2023 року, слід призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 4 роки.

Запобіжний захід у межах цього кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов не подавався.

Процесуальні витрати і речові докази відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеного за цим вироком та вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 травня 2023 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк чотири роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання на виконання попереднього вироку суду 04 грудня 2023 року.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1