Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/878/24
Провадження № 1-кп/332/262/24
УХВАЛА

призначення справи до судового розгляду

21 лютого 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді:ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: прокурора: захисника: обвинуваченого:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000423 від 13.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Справа підсудна Заводському районному суду м. Запоріжжя.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України немає.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки строк попереднього заходу спливає 24.02.2024, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались під час обрання запобіжного заходу не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 не заперечували щодо призначення справи до розгляду по суті, заперечували щодо клопотання прокурора стосовно продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, вважаючи його належним чином не обгрунтованим.

З`ясувавши позицію учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалами слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 обирався 12.12.2023 та продовжування 19.01.2024 до 24.02.2024.

Обрання (продовження) такого запобіжного заходу як тримання під вартою під час підготовчого судового засідання здійснюється за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК України.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У п.п. 61, 62 рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 у справі «Смирнов проти росії» наголошено, що наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не змінились з часу первісного обрання даного запобіжного заходу слідчим суддею, особу ОСОБА_5 , тяжкість інкримінованого злочину та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; небезпеку його переховування від правосуддя, можливості впливу з боку обвинуваченого на свідків, які безпосередньо ще не допитувались в суді.

Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , на думку суду дають підстави для висновку, що існують з боку обвинуваченого ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що на час проведення підготовчого судового засідання, відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .

Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 . Перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України прийняти до провадження Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні Заводського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мирослава Симчича, буд. 65, на 12-05 годину 21 лютого 2024 року.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням його в Запорізькому слідчому ізоляторі строком на 60 діб, до 20.04.2024.

Визначити суму застави у розмірі 60 560,00 грн, що може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області, протягом дії ухвали.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обовёязки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; не залишати місце проживання; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

Ухвала підлягає оскарженню в частині продовження запобіжного заходу у строки, визначені чинним КПК України.

Суддя ОСОБА_1