01.05.2024 Єдиний унікальний № 371/337/24
провадження № 1-кс/371/173/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

01 травня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/337/24

Провадження № 1-кс/371/173/24

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000082, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 березня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Клопотання подано слідчому судді 30 квітня 2024 року.

Підтвердженням вручення копій клопотання та доданих до нього документів підозрюваному та захиснику є розписки про їх отримання 30 квітня 2024 року о 13 год. 45 хв.

За обставинами кримінального правопорушення, викладеними у клопотанні, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення та в умовах воєнного стану, наявні ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на представника потерпілої юридичної особи, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, вказав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний не заперечив факту вчинення ним кримінального правопорушення, просив не застосовувати до нього найбільш суворий запобіжний захід.

Захисник підозрюваного просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід. Вказав, що запобіжний захід у виді домашнього арешту здатний забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Оцінка змісту клопотання, наданих матеріалів та доводи учасників судового провадження вказують на наявність підстав для часткового задоволення клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження, враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлені наступні обставини.

08 березня 2024 року, за фактом таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 внесені відомості про кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КК України, розпочато досудове розслідування. Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань було повідомлення СТОВ «Зоря» про факт таємного викрадення належного товариству майна.

10 квітня 2024 року до чергової частини ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області надійшов рапорт старшого слідчого ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000082 встановлено, що 05 березня 2024 року невстановлена особа проникла до зерносховища, яке розташоване по вулиці Лугова, 2 села Гулі Обухівського району Київської області , звідки таємно викрала близько 600 кг зерна соняшнику врожаю 2023 року.

За вказаним фактом 10 квітня 2024 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 з попередньою правовою кваліфікацією - ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудові розслідування у вказаних кримінальних провадженнях у порядку ст. 217 КПК України 11 квітня 2024 року об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000082.

Ці обставини підтверджені даними Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, постанови прокурора від 11 квітня 2024 року.

За змістом клопотання та доводами прокурора, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 01 березня 2024 року його знайомий з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна та обернення його на власну користь запропонував йому викрасти зерно насіння соняшника врожаю 2023 року з приміщення зерносховища, що розташоване за адресою: вулиця Лугова, 2 села Гулі Обухівського району Київської області , та на праві власності належить СТОВ «Зоря». На пропозицію ОСОБА_5 погодився.

02 березня 2024 року, приблизно о 21.00 годині, ОСОБА_5 спільно зі знайомим, перебуваючи за місцем проживання останнього, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , взяли рюкзак, до якого поклали 20 білих поліетиленових мішків, зав`язки до них та ріжкові ключі, після чого вирушили пішки до зерносховища СТОВ « Зоря ».

02 березня 2024 року приблизно о 22.00 годині вказані особи прийшли до приміщення зерносховища, належного СТОВ « Зоря », яке розташоване за адресою: вулиця Лугова, 2 села Гулі Обухівського району Київської області .

ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю власника та очевидців правопорушення, за допомогою фізичної сили та ріжкових ключів, які були заздалегідь заготовлені, відкрутив спільно зі знайомим саморізи з пресшайбою, які кріпили металеві листи на раму вхідних дверей до зерносховища. Після вчинення цих дій вказані особи проникли до приміщення зерносховища, де відшукали та таємно викрали чуже майно, належне СТОВ «Зоря», у виді 500 кілограм насіння соняшника врожаю 2023 року, завантаживши його до 20 білих поліетиленових мішків, які були заздалегідь заготовлені. Після цього, відчинивши браму зерносховища, порушники винесли мішки із зерносховища та сховали їх в лісопосадці.

Щоб вчинення злочину залишилось непоміченим для власника та сторонніх осіб, ОСОБА_5 зі знайомим прикріпили металеві листи на раму вхідних дверей до зерносховища та за допомогою ріжкових ключів, які ними були заздалегідь заготовлені, прикрутили саморізами з пресшайбою металеві листи до рами вхідних дверей. Після цього з місця вчинення злочину вказані особи зникли, а здобутим злочинним шляхом майном розпорядились на власний розсуд.

Вартість таємно викраденого майна у виді 500 кілограм насіння соняшнику врожаю 2023 року становить 7500 гривень.

Крім того 05 березня 2024 року під час спілкування ОСОБА_5 знайомий знову запропонував повторно викрасти зерно насіння соняшника врожаю 2023 року з того ж приміщення зерносховища, на що ОСОБА_5 погодився.

05 березня 2024 року приблизно о 22.00 годині ОСОБА_5 зі знайомим, перебуваючи за місцем проживання останнього, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , взяли рюкзак, до якого поклали 22 білих поліетиленових мішків, зав`язки до них та ріжкові ключі, після чого вирушили пішки до зерносховища СТОВ « Зоря ». Приблизно о 23.00 годині вони прийшли до зерносховища, яке розташоване за адресою: вулиця Лугова, 2 села Гулі Обухівського району Київської області .

На місці події порушники за допомогою фізичної сили та ріжкових ключів відкрутили саморізи з пресшайбою, які кріпили металеві листи на раму вхідних дверей до зерносховища, проникли у приміщення, де вони відшукали та таємно повторно викрали чуже майно, належне СТОВ «Зоря», у виді 600 кілограм насіння соняшника врожаю 2023 року, завантаживши його до 22 білих поліетиленових мішків. Відчинивши браму зерносховища, вони винесли мішки та сховали їх в лісопосадці. Металеві листи вони прикріпили на раму вхідних дверей до зерносховища та за допомогою ріжкових ключів, які ними були заздалегідь заготовлені, прикрутили їх саморізами з пресшайбою до рами вхідних дверей.

Вартість таємно викраденого майна у виді 600 кілограм насіння соняшнику врожаю 2023 року становить 9000 гривень.

12 квітня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за дії, які були вчинені ним 02 березня 2024 року та 05 березня 2024 року і полягали у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки мало місце викрадення чужого майна у виді насіння соняшника з проникненням у приміщення, де воно зберігалося, на місця події злочину виявлені сліди, які ідентифіковано.

На підтвердження встановлених обставин кримінального правопорушення, слідчим до клопотання додано копії: заяви директора СТОВ «Зоря» від 08 березня 2024 року, протоколу допиту потерпілого від 11 березня 2024 року, протоколу огляду місця події від 08 березня 2024 року, пояснень ОСОБА_6 від 04 квітня 2023 року, протоколів огляду предмета від 08 березня 2024 року, 09 березня 2024 року, протоколів пред`явлення особи для впізнання від 17 квітня 2024 року, протоколів допиту свідків від 08 березня 2024 року, 09 березня 2024 року, 10 квітня 2024 року, 26 квітня 2024 року, висновку експерта № СЕ-19/111-24/16611-ТВ від 27 березня 2024 року, висновку експерта за результатами проведення судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/111-24/25411-Д від 25 квітня 2024 року, протоколів допиту підозрюваного від 12 квітня 2024 року, 15 квітня 2024 року, протоколу обшуку від 19 квітня 2024 року.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає таке.

Оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який наразі здійснюється, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

На підставі встановлених обставин, слідчий суддя погоджується з твердженнями про те, що ОСОБА_5 може бути причетним до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

За ч. 4 ст. 185 КК України настає кримінальна відповідальність за крадіжку, вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Згідно з усталеною судовою практикою, яка обґрунтовується рішеннями Європейського суду з прав людини (у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, у справі «Мюррей проти Об'єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року та у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об'єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об'єктивно зв'язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Саме з огляду на таке розуміння обґрунтованості підозри слідчий суддя вирішував це клопотання, та дійшов висновку про те, що описана у клопотанні фабула, в сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлені переконливі факти, на підставі розумної оцінки яких можливо визнати причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення вірогідною.

Попередня правова оцінка зібраних на момент подання клопотання про застосування запобіжного заходу доказів сторони обвинувачення вказує на ті обставини, що підозра за ч. 4 ст. 185 КК України є обґрунтованою, в розпорядженні слідчого є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які вказують на наявність ознак кримінального правопорушення.

Мотиви слідчого судді щодо ризиків є наступними.

Ризики, що дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Клопотання обґрунтовано наявністю ризиків переховування від органів досудового розслідування і суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на представника потерпілої юридичної особи, свідка та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя переконаний, що ймовірна можливість переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується перш за все тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, передбачає покарання у виді позбавлення волі та строк від п`яти до восьми років, що згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, передбачених ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Тому, на переконання слідчого судді, тяжкість покарання, сама по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. В умовах, які існують в Україні, викликаних військовою агресією російської федерації проти України, у підозрюваного збільшуються можливості для ухилення від органів досудового розслідування та суду. Крім того, прокурором доведено наявність фактів неявки підозрюваного на виклики слідчого.

Зіставлення можливих для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі, переконують слідчого суддю у тому, що ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду є достатньо вірогідним.

Наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтована тим, що ОСОБА_5 є особою, яка раніше була засуджена вироком Богуславського районного суду Київської області від 16 серпня 2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк два роки, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік. Дії, у яких підозрюється, вчинені в період іспитового строку.

Крім того, у провадженні Богуславського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000019 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Маючи не зняту та непогашену судимість, за умов наявності іншого кримінального правопорушення, де він має статус обвинуваченого, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, продовжив протиправну діяльність та підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення. Тому, існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення слідчий суддя визнає спроможним.

На підтвердження вказаних ризиків додано копії письмових документів : вимоги УІАП ГУ НП в Київській області № 1319/109/1602/02-24 від 11 березня 2024 року, вироку Богуславського районного суду Київської області від 16 серпня 2023 року, обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000019 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурором не доведено наявність ризику незаконного впливу на учасників представника потерпілої юридичної особи, свідка та іншого підозрюваного. Зазначений ризик є припущенням.

Прокурором не доведено факт отримання відповідної інформації, не доведено, що підозрюваний вчиняє якісь конкретні дії, направлені на здійснення впливу на представника потерпілої юридичної особи, свідків чи іншого підозрюваного.

Факт проживання підозрюваного в одному населеному пункті з іншим підозрюваним чи свідками не може бути розцінений як ризик незаконного впливу на них. Той факт, що підозрювані в ході досудового розслідування змінювали показання і у їх показаннях є розбіжності, також не дає підстав для висновку про вплив ОСОБА_5 на іншого підозрюваного.

Мотиви суду щодо запобіжного заходу, який слід застосувати щодо підозрюваного та інші питання.

Оскільки встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та наявність декількох ризиків, то з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного є об`єктивно необхідним.

Прокурор просив застосувати щодо ОСОБА_5 найбільш суворий запобіжний захід, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним своїх обов`язків та не запобігатиме існуючим ризикам.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Підозрюваний є особою, яка раніше судима та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності зазначених ризиків, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, враховує наступні обставини: вагомість наданих прокурором доказів на підтвердження вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі його визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; вік підозрюваного 21 рік, наявність у провадженні суду обвинувального акта щодо вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 проживає без реєстрації з батьками по АДРЕСА_3 , не одружений, не працює. Такі дані містяться в характеристиці № 12/03-25/10 від 12 березня 2024 року, довідці № 117 від 12 березня 2024 року, виданих Владиславським старостинським округом № 3.

Відомостей, які свідчили б про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано.

Отже, зважаючи на положення п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, до ОСОБА_5 може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зважаючи на встановлені судом ризики, про які йшлося вище, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного саме такого запобіжного заходу. Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно обраховувати з моменту повідомлення про підозру. Такий строк склав 43 дні.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Така оцінка стосується перспективних фактів, тому слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт та інші, не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

На переконання слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків. Ця позиція слідчого судді обґрунтовується сукупністю усіх без винятку обставин, наведених раніше в цій ухвалі.

Слідчий суддя також враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, чого можливо досягнути лише за умови нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання підозрюваного під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні буде недієвим.

Тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Таке обмеження права підозрюваного на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених ч. 4 цієї статті.

На підставі ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 статті 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , заставу необхідно визначити у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання ним покладених обов`язків.

За ч. 7 ст. 183 КПК України, у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою цієї статті, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, доцільним є покласти на нього обов`язки, визначені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182-184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000082, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 березня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Кам`янка Апостолівського району Донецької області, без зареєстрованого місця проживання, адреса місця перебування: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 43 (сорок три) дні.

Утримувати ОСОБА_5 в Київському слідчому ізоляторі Державної Пенітенціарної служби Департаменту виконання покарань в місті Києві та Київській області, взявши під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою рахувати з 01 травня 2024 року.

Строк дії ухвали - до 24.00 години 12 червня 2024 року.

Визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області UA0018661, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, визначені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати на виклики до слідчого Відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 з періодичністю не рідше одного разу на тиждень, повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити до 12 червня 2024 року.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Попередити підозрюваного, що у разі невиконання покладених на нього обов'язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному КПК України, та звернуто заставу в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1