У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1852/23

Провадження № 1-кп/348/333/23

29 вересня 2023 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Надвірна Івано-Франківської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000246, яке надійшло з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо обвинуваченогоОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Микуличин, Яремчанського району, Івано-Франківської області, з професійно-технічною освітою, одруженого, який має на утриманні 3 малолітніх дітей, тимчасово не працює та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

встановив:

відповідно до обвинувального акту, 12.06.2023 о 00.30 годині на вул Шевченка у смт Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області наряд поліції у комендантську годину виявив транспортний засіб, який зупинили для перевірки. Водієм зазначеного транспортного засобу був ОСОБА_3 , у якого були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. З метою уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_3 почав висловлюватися нецензурно та усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, який виконує свої службові обов`язки, умисно завдав потерпілому ОСОБА_5 два удари кулаком по голові. Внаслідок таких дій обвинуваченого, у працівника поліції ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дії ОСОБА_3 було кваліфіковано за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Обставинами, які пом`якшують покарання зазначено: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку; обставинами, які обтяжують покарання зазначено: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку.

В ході досудового розслідування між прокурором ОСОБА_4 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншої сторони, за участю захисника ОСОБА_6 , на підставі письмової згоди потерпілого ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості від 11 серпня 2023 року. В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.345 КК України, які ними не оспорюються, зазначили що обвинувачений визнає та у ході судового розгляду зобов`язується беззастережно визнати вину в обсязі оголошеної йому підозри, сприяти розслідуванню і встановленню обставин даного кримінального провадження. В угоді сторони узгодили міру покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, визнання ним своєї вини, обставини, які пом`якшують покарання. Також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вказав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила, встановлені КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Зазначив, що кваліфікація дій обвинуваченого та формулювання обвинувачення є правильним, існує суспільний інтерес в укладенні такої угоди. З приводу застосування ст.69 КК України зазначив, що обвинувачений щиро розкаявся, що свідчить про те, що він більше такого не вчинить. Прокурор вважає, що обставина, яка пом`якшує покарання - добровільне відшкодування завданого збитку, вказана в обвинувальному акті і врахована при визначенні міри покарання, обгрунтовано, оскільки як йому було відомо між потрепілим та обвинуваченим було досягнено домовленості щодо розміру відшкодування і обвинувачений все відшкодував.

Обвинувачений у ході підготовчого судового засідання зазначив, що обставини, викладені у обвинувальному акті визнає, на узгоджену міру покарання погоджується, розуміє наслідки укладення угоди та просить затвердити угоду.

Захисник у ході судового розгляду зазначив, що в обвинувальному акті вказано обтяжуючою обставиною: вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку, яка також прямо зазначена у диспозиції ч.2 ст.345 КК України, а отже не може бути врахована при призначенні покарання повторно. Однак враховуючи те, що обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та пропросив вибачення у потерпілого, який його пробачив, а також враховуючи особу обвинуваченого, просив затвердити угоду та призначити узгоджену сторонами міру покарання на підставі ст.69 КК України.

Потерпілий у зазначив, що дав добровільну згоду на укладення угоди про визнання винуватості, до обвинуваченого претензцій не має, обвинувачений не відшкодовував йому шкоду, однак потерпілий розуміє, що його робота пов`язана з ризиком і такі випадки можуть мати місце і з розумінням до цього ставиться.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали судового провадження, суд встановив такі обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Згідно з ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Судом вставновлено, що у формулювання обвинувачення включено обставину, яка обтяжує покарання (вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку), яка також прямо зазначена у диспозиції ч.2 ст.345 КК України. А подвійне інкримінування особі одних і тих же обставин суперечить закону.

Також слід зазначити, що за умовами угоди сторони визначили обвинуваченому покарання на підставі ст.69 КК України у виді більш м`якого покарання, яке передбачене у санкції ч.2 ст.345 КК України. Відповідно до ч.1 ст.69 КК України норми цієї статті підлягають до застосування, якщо буде встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного. Крім цього, у ст.69 КК України вказано, що рішення про її застосування має бути належно мотивоване. Тож, для призначення особі більш м`якого покарання, ніж те, що передбачено санкцією статті, слід не просто встановити наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, але й встановити, що ці обставини істотно знижують ступіль тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Як саме обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення в у мовах угоди не вказано і сторони цього не пояснили у ході підготовчого судового засідання. Також у ході підготовчого судового засідання було встановлено, що обвинувачений не відшкодовував потерпілому збитки, а отже і при призначенні покарання це не може бути враховано як обставина, яка пом`якшує покарання. Хоча відповідно до змісту угоди, сторони це врахували при призначенні покарання на підставі ст.69 КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що у затвердженні угоди слід відмовити на підставі п.1 ч.7 ст.474 КПК України та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд,

ухвалив:

відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 11 серпня 2023 року у кримінальному провадженні №0000246 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, яка укладена між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1