Провадження № 1-кс/161/5515/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 25 жовтня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника 2 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, -

В С Т А Н О В И В :

Начальник 2 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Волинській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до всієї інформації, що знаходиться на: - мобільному телефоні марки «Samsung», моделі «Galaxy M12», з серійним номером НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із вставленими сім-картами операторів мобільного зв`язку з номерами: НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , і відноситься до охоронюваної законом таємниці, в тому числі контактів, вихідних та вхідних дзвінків, смс-повідомлень, зображень, відеозаписів, листування, інших записів особистого характеру, персональних даних особи, що знаходяться у її особистому володінні, тощо, із можливістю виготовлення копій такої інформації.

Оскільки вищевказана інформація, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні №0000042 від 04.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 436-2 КК України, і може бути використана в процесі подальшого досудового розслідування та судового розгляду, тому, враховуючи, що ОСОБА_4 надав працівникам правоохоронного органу згоду на доступ до особистої інформації, яка міститься в його мобільному телефоні, виникла неохідність в тимчасовому доступі до всієї інформації, що знаходиться на вищевказаному мобільному телефоні, який вилучено в ході проведеного 18.10.2023 обшуку на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2023 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 .

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, водночас, подали до суду заяву про проведення судового засідання за їх відсутності, а тому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови в його задоволенні, виходячи із наступного.

Так, слідчий, звертаючись до слідчого судді із вказаним клопотанням, просить надати тимчасовий доступ до всієї інформації, що знаходиться на мобільному телефоні, тобто з наявними у ньому додатками, чатами у соціальних мережах та приватним спілкуванням, шляхом огляду контактів, вихідних та вхідних дзвінків, смс-повідомлень, зображень, відеозаписів, листування, інших записів особистого характеру, персональних даних особи, що знаходяться у її особистому володінні, тощо, із можливістю виготовлення копій такої інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Як слідує із змісту клопотання, слідчий просить надати тимчасовий доступ з можливістю проведення огляду всієї інформації, що знаходиться на мобільному телефоні, в тому числі контактів, вихідних та вхідних дзвінків, смс-повідомлень, зображень, відеозаписів, листування, інших записів особистого характеру, персональних даних особи, що знаходяться у її особистому володінні, тощо, із можливістю виготовлення копій такої інформації, тобто по суті клопотання фактично вбачається вимога про втручання в приватне спілкування.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує, що відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Також слідчий суддя враховує положення ч.ч. 5, 6 ст. 163 КПК України, згідно з якими слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Тобто, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставин, передбачених ч.ч. 5, 6 ст. 163 КПК України.

Разом з цим, звертаючись до суду із даним клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, стороною обвинувачення, як вказано вище, фактично ініціюється питання про надання дозволу на втручання у приватне спілкування.

Однак, ч. 1 ст. 14 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, інших форм спілкування.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить особисте листування особи та інші записи особистого характеру.

Водночас, частинами 1, 2, 5 ст. 258 КПК України, передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді. Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором зобов`язаний звернутися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на втручання у приватне спілкування в порядку, передбаченому статтями 246, 248, 249 цього Кодексу, якщо будь-яка слідча (розшукова) дія включатиме таке втручання. Втручання у приватне спілкування захисника, священнослужителя з підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, виправданим заборонене.

З ч. 3 ст. 258 КПК України вбачається, що спілкуванням є передання інформації у будь-якій формі від однієї особи до іншої безпосередньо або за допомогою засобів зв`язку будь-якого типу. Спілкування є приватним, якщо інформація передається та зберігається за таких фізичних чи юридичних умов, при яких учасники спілкування можуть розраховувати на захист інформації від втручання інших осіб.

Положеннями ч. 4 ст. 258 КПК України визначено, що втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним. Різновидами втручання в приватне спілкування є: 1) аудіо-, відеоконтроль особи; 2) арешт, огляд і виїмка кореспонденції; 3) зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; 4) зняття інформації з електронних інформаційних систем.

Згідно з ч. 2 ст. 246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про кримінальне правопорушення та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтями 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 269-1, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 246 КПК України, рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій приймає слідчий, прокурор, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - слідчий суддя за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором.

За умовами ч. 1 ст. 247 КПК України розгляд клопотань, який віднесений згідно з положеннями цієї глави до повноважень слідчого судді, здійснюється слідчим суддею апеляційного суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

Таким чином, з огляду на викладене, подане клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів не може розглядатися в порядку Глави 15 КПК України і його розгляд не входить до повноважень слідчого судді першої інстанції, оскільки стороною обвинувачення фактично ініціюється питання про надання дозволу на проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії як втручання у приватне спілкування.

Отже, зважаючи на те, що розгляд клопотань про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій здійснюється слідчим суддею апеляційного суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання не підлягає розгляду слідчим суддею суду першої інстанції в порядку Глави 15 КПК України.

Більше того, слідчий суддя звертає увагу, що з долученої до матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_4 надав органу досудового розслідування добровільну згоду на огляд інформації, яка міститься на мобільному телефоні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання начальника 2 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 159-166, 246, 247, 258, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання начальника 2 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1