Справа № 573/2276/23
Номер провадження 1-кп/573/237/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, внесене 06 листопада 2023 року в ЄРДР за №0000177, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білопілля Сумської області, із спеціальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 02 листопада 2023 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, покарання не відбуте, судимість не знята

- за ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2023 року, близько 17:00 год, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебували у кухні будинку АДРЕСА_2 , де вони мешкають.

У цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виникла словесна сварка і в ОСОБА_5 виник умисел на завдання фізичного болю ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 кулаком лівої руки наніс один удар в ділянку грудей ОСОБА_7 , від якого останньому завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що ввечері 04 листопада 2023 року він повернувся додому. В цей час між ним та вітчимом ОСОБА_7 виникла словесна сварка і він вдарив вітчима кулаком лівої руки в груди. На цьому конфлікт між ними закінчився.

Окрім визнання своєї винуватості обвинуваченим, вона також підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який суду пояснив, що 04 листопада 2023 року, десь ближче до вечора, ОСОБА_8 повернувся додому у нетверезому стані і між ними виникла словесна сварка, під час якої ОСОБА_9 вдарив його кулаком в груди. Від нанесеного удару тілесних ушкоджень у нього не було, але він відчував біль.

Також факт вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому проступку підтверджується такими доказами:

-протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 06 листопада 2023 року про прийняття заходів до ОСОБА_5 , який 04 листопада 2023 року вдарив його у грудну клітку (а. п. 34);

-актом судово-медичного обстеження №1453 від 08 листопада 2023 року, з якого вбачається, що при судово-медичному обстеженні ОСОБА_7 07 листопада 2023 року тілесних ушкоджень у нього не виявлено (а. п. 36);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 06 листопада 2023 року та фототаблицею до нього, що був проведений з участю потерпілого ОСОБА_7 , який розказав та показав обставини, при яких обвинувачений завдав йому удару лівою рукою в грудну клітку 04 листопада 2023 року, що спричинив йому фізичний біль і не спричинив тілесних ушкоджень (а. п. 37-40);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15 листопада 2023 року та фототаблицею до нього, що був проведений з участю обвинуваченого ОСОБА_5 , який розказав та показав обставини, при яких він 04 листопада 2023 року завдав потерпілому ОСОБА_7 один удар кулаком лівої руки в грудну клітку (а. п. 41-44);

-висновком судово-психіатричної експертизи №764 від 21 листопада 2023 року згідно з яким ОСОБА_5 має діагноз легка розумова відсталість, на час вчинення кримінального правопорушення не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування до нього примусових заходів медичного характеру на теперішній час не потребує (а. п. 54-56).

Зазначені вище докази сторона захисту не просила визнати неналежними чи недопустимими.

У суду немає підстав не довіряти вказаним вище доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин суд дії ОСОБА_5 кваліфікує за ч. 1 ст. 126 КК України, оскільки він вчинив умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує обставини вчинення ним проступку, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується задовільно, не інвалід, перебуває з 2006 року на «Д» обліку у лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він повністю визнав свою винуватість, критично оцінив вчинений ним проступок та попросив вибачення у потерпілого; активне сприяння розкриттю проступку, бо він правдиво повідомив про обставини його вчинення; відсутність тяжких наслідків.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_5 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт, оскільки штраф сплатити він не у змозі, бо не працює та доходів не має.

Вироком Білопільського районного суду від 02 листопада 2023 року, який набрав законної сили 05 грудня 2023 року, ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням з іспитовим строк 1 рік.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Отже, при призначенні остаточного покарання суд вважає за необхідне ОСОБА_5 повністю приєднати невідбуте покарання у виді позбавлення волі за вироком суду від 02 листопада 2023 року до покарання у виді громадських робіт за цим вироком відповідно до вимог підпункту «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не застосовувався.

Речові докази та судові витрати у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 02 листопада 2023 року у виді позбавлення волі строком 5 років у відповідності до вимог ст. 72 КК України і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 10 (десять) днів.

Строк покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня затримання та поміщення до Державної установи «Сумський слідчий ізолятор».

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя