Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/543/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2023 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто з 04 жовтня 2023 року до 01 грудня 2023 року включно, із визначенням розміру застави в сумі 402 600 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2023 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто з 04 жовтня 2023 року до 01 грудня 2023 року включно, із визначенням розміру застави в сумі 402 600 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що в серпні 2022 року, більш точної дати та години не встановлено під час досудового розслідування, ОСОБА_8 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_10 разом з малолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій на той час було тринадцять років.

У цей час, ОСОБА_8 , перебуваючи окремо з малолітньою ОСОБА_11 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи власні дії, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки в суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, користуючись безпорадним станом ОСОБА_11 в силу її малолітнього віку, відсутності специфічного життєвого досвіду, зокрема в інтимних питаннях, рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з цим вона не могла чинити йому активний опір, використовуючи свою значну фізичну перевагу та вчиняючи психологічний тиск, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої ОСОБА_11 , усвідомлюючи можливість настання тяжких наслідків у виді вагітності та власні дії, посягаючи на її статеву свободу та статеву недоторканість, вступив в статеві зносини природнім способом незалежно від її волі, тобто зґвалтував її.

Наслідком таких протиправних дій ОСОБА_8 стало запліднення малолітньої ОСОБА_11 , яка згідно з медичним свідоцтвом про народження № 560, ІНФОРМАЦІЯ_3 на 39 тижні вагітності народила дитину, біологічним батьком якої, згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/6018-БД від 27 червня 2023 року, може бути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ймовірністю даної події 99,9999 відсотків.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що враховуючи обставини про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження та тяжкість злочину в якому ОСОБА_8 підозрюється, беручи до уваги стадію здійснення цього кримінального провадженні, суворість покарання, що загрожує підозрюваному, можливо стверджувати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінального переслідування; незаконно впливати на свідків та потерпілу з метою отримання показань у суді на свою користь; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином. Також, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує той факт, що підозрюваний за його ж доводами працює, а також має у власності житло.

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з ухвалою слідчого судді в частині визначення застави, просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що частиною 4 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Відповідно до п.15 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», сексуальне насильство визначено як форму насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності. Держава сприяє загальній меті стосовно захисту дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, незалежно від того, хто може бути злочинцем, та забезпечення допомоги жертвам, здійснює захист прав дітей, які стали жертвами сексуальної експлуатації та сексуального насильства.

Перебування ОСОБА_8 під заставою не зможе запобігти ризикам кримінального провадження, передбаченим п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України та не співрозмірне з тяжкістю злочину та його суспільною небезпечністю. Враховуючи те що, сексуальне насильство - це одна з форм насильства, а отже суд при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 , враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного, не мав визначати розмір застави.

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник адвокат ОСОБА_7 вказує, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а слідчий суддя дійшов до правильного висновку про необхідність призначення застави в межах даного кримінального провадження, оскільки жодних обґрунтованих та документально підтверджених доводів про необхідність відсутності застави орган досудового розслідування не надав. При цьому вказує, що після того як ОСОБА_8 вийшов під заставу 06.10.2023 року то він ходить на роботу для того щоб утримувати свою сім`ю та хвору матір, що також підтверджується табелем робочого часу АТ «Південний Гірничо Збагачувальний комбінат» за жовтень 2023 року та книгою нарядів.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до приписів ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З апеляційної скарги прокурора вбачається, що апелянт не оспорює наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 152 КК України та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свою незгоду висловив лише в частині визначення розміру застави, вважаючи за недоцільне в даному випадку визначення розміру застави.

В ч. 4 ст. 182 КПК зазначено, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням характеру вчиненого злочину, даних про особу підозрюваного та майнового становища особи, що вносить заставу.

Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів, з урахуванням конкретних обставин провадження та ролі підозрюваного, погоджується з визначеним слідчим суддею розміром застави, оскільки слідчим суддею наведені мотиви прийнятого рішення в частині помірності розміру застави, який визначався з урахування індивідуальних обставин особи, фінансового стану та спроможність сплатити необхідну суму, що повністю узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини, викладеними у п. 78-80 рішення «Мангурас проти Іспанії».

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

На переконання колегії суддів, з урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України, це право слідчого судді, суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Проте, в даному випадку розмір застави в сумі 402 600 гривень визначений слідчим суддею, на думку колегії суддів, буде такою, яка забезпечить стримуючий фактор для виконання покладених обов`язків на підозрюваного.

Враховуючи наведене вище, та обставини конкретного кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , зокрема те, що вказане кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 152 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, а також дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, практику Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею розмір застави у сумі 402 600 гривень, не порушує права підозрюваного та інших осіб, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні.

Вказаний розмір застави, на переконання колегії суддів, є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ОСОБА_8 покладених на нього законом обов`язків через побоювання втратити цю заставу та є помірним для підозрюваного. При цьому враховує його майновий стан та майновий стан його сім`ї, характеризуючи дані та те, що він не допустив на даний час порушень покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів вважає, що підстави для обрання запобіжного заходу без визначення розміру застави відсутні.

Залишаючи рішення слідчого судді у цій частині без змін, колегія суддів враховувала як приписи, передбачені ст.ст. 177, 178, 182 КПК України, так й позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися чи будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора в цій частині не підлягає задоволенню.

Разом із тим, як вбачаться із ухвали слідчий суддя при визначені відповідно до ч.5 ст.194 КПК України обов`язків підозрюваного у разі внесення застави, не застосував із урахуванням даної категорії кримінального правопорушення один із основоположних обов`язків передбачений п.4 ч.5 ст.194 КПК України, а саме утримуватися від спілкування з потерпілої та всіма свідками по кримінальному провадженню, який в даному випадку забезпечить об`єктивне та безперешкодне досудове розслідування та судовий розгляд.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді змінити.

Керуючись вимогами ст.ст. 182, 183, 376, 407, 408, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто з 04 жовтня 2023 року до 01 грудня 2023 року включно, із визначенням розміру застави в сумі 402 600 грн. змінити в частині покладення на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків.

Доповнити обов`язки покладені на підозрюваного ОСОБА_8 :

- заборонити підозрюваному спілкування з потерпілою ОСОБА_11 та всіма свідками по кримінальному провадженню.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)