Справа № 286/4030/23
У Х В А Л А

03.01.2024

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

малолітньої особи, яка скоїла

суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника служби у

справах дітей ОСОБА_7 ,

захисника потерпілого ОСОБА_8 ,

психолога ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Овручі Житомирської області клопотання начальника Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні № 0000368 від 07.09.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рихли Коропського району Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , учня 6 класу Листвинського ліцею Словечанської сільської ради, українця, громадянина України, раніше не судимого, який вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

6 вересня 2023 року близько 20 години особа, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність - малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із малолітнім потерпілим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували на території Листвинського дошкільного закладу освіти Словечанської сільської ради, що по АДРЕСА_1 . В зазначений час та місці в особи, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність - малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник протиправний злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням геніталій. Продовжуючи свій злочинний протиправний умисел, особа, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність - малолітній ОСОБА_4 завів малолітнього потерпілого ОСОБА_10 до туалету, що на території Листвинського дошкільного закладу освіти, де за допомогою геніталій вчинив дії сексуального характеру пов`язані із анальним проникненням в тіло малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , в результаті чого останньому спричинено зяяння анального отвору - особливість, яка могла стати внаслідок введення стороннього предмета, можливо, ерегованого статевого члену в анус.

Таким чином, малолітній ОСОБА_4 , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, тобто вчинив дії сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи, з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (зґвалтування).

29.09.2023 до суду надійшло клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, вважаючи, що саме такі види примусових заходів будуть дієвими, забезпечать його виправлення та зможуть запобігти вчиненню повторних суспільно-небезпечних діянь.

Малолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні в присутності законного представника, захисника та психолога свою винуватість у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердивши фактичні обставини справи. Він шкодує про вчинене, негативно відноситься до свого вчинку, усвідомив протиправність діяння, з клопотанням погоджується.

Законний представник малолітнього, його захисник, представник служби у справах дітей, психолог також просять задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру. Законний представник при цьому повідомила, що на даний час син змінюється в кращу сторону.

Законний представник потерпілого не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. В підготовчому судовому засіданні щодо задоволення клопотання не заперечувала. Представник служби у справах дітей повідомила, що батьки потерпілої дитини зловживають алкоголем і наразі готуються документи на позбавлення їх батьківських прав.

Захисник потерпілого в судовому засіданні не заперечувала щодо проведення судового розгляду без участі законного представника та щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши письмові докази, вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

В силу ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі зібраних у справі доказів в їх сукупності суд вважає доведеним факт скоєння малолітньою особою суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

За положеннями ч.2 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України, підлягають особи, які його вчинили у віці від 14 до 16 років.

Малолітній ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на час вчинення ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, йому виповнилось 11 років, і він є таким, що не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.4 ст.152 КК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Частиною 2 статті 105 КК України передбачено, що суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження, 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінять чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг 15-річного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує 3-х років.

Відповідно положень ч. 3 ст. 105 КК України, до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у ч. 2 ст. 105 КК України.

Відповідно до ст. 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно - небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Положеннями ст. 103 КК України передбачено, що суд при призначенні покарання неповнолітньому, крім обставин, передбачених в статтях 65-67 цього Кодексу враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

З огляду на п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього.

Копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.12.2001 підтверджує, що матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_11 .

За встановлених під час судового розгляду обставин та визначеного правового врегулювання, беручи до уваги дані про особу малолітнього ОСОБА_4 , враховуючи умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи малолітнього, зокрема те, що він проживає та виховується у багатодітній сім`ї (четверо дітей), де є найстаршою дитиною, в зв`язку з чим мало приділялося уваги його вихованню, посередньо характеризується за місцем навчання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, а також думку його законного представника щодо можливості застосування примусових заходів виховного характеру і її здатність позитивно впливати на сина та здійснювати постійний контроль за його поведінкою, думки інших учасників, суд вважає, що до малолітнього ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме: застереження, обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього.

Керуючись ст.ст.97, 105 КК України, ст.ст.497, 498, 499 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до особи, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рихли Коропського району Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 6 класу Листвинського ліцею Словечанської сільської ради, який не є особою з інвалідністю, раніше не судимого, примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, а саме: встановити обмеження та заборонити малолітньому ОСОБА_4 вихід з дому по особистим питанням без присутності батьків або осіб, що їх замінюють з 21 год. до 6 год. ранку наступного дня строком на 1 рік, а також передати малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під нагляд матері - ОСОБА_5 , строком на 1 рік.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000368 від 07.09.2023 - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення через Овруцький районний суд Житомирської області.

Суддя ОСОБА_1