Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/138/2023 Справа № 641/708/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Харків

13 листопада 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 17.01.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Савинці Балаклійського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного,

раніше засудженого:

- вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 03.10.2022 року за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.05.2023 року за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ст. 336 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 24.11.2022 року приблизно о 09:00 годині прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , де оператор відділення військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 додатково ознайомила ОСОБА_3 з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та Указом Президента України № 758/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», роз`яснено про кримінальну відповідальність за неявку у вказаний час у повістці та вручено під особистий підпис бойову повістку, в якій зазначено номер команди ( НОМЕР_1 ) та дата прибуття, а саме: «25.11.2022 у період часу 09:00». Жодних заяв чи скарг щодо проблем зі здоров`ям або підстав, які можуть стати причиною для ухилення від призову за мобілізацією з боку ОСОБА_3 не надходило.

25.11.2022 року о 09:00 годині та у подальшому ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним і придатним до військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, не маючи права на відстрочку, без поважних причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , про причини свого неприбуття працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив, чим проігнорував бойову повістку та ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 336 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення-злочину, як зазначено вище, розкаявся у скоєному.

Суд враховує той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення-злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодились, що в такому випадку вони будь позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, визнане судом повністю доведеним, ніким не оспорюється.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Так, вина ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення-злочину в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, скоєне ОСОБА_3 25.11.2022 року кримінальне правопорушення-злочин суд кваліфікує за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_3 неодружений, офіційно не працевлаштований, із середньою освітою, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше засуджений вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 03.10.2022 року за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звілнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; - вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.05.2023 року за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих обставин.

З огляду на викладене вище, аналізуючи надані суду матеріали, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих покарання обставин, приписи статей 50, 65 КК України, суд дійшов до переконання, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде мінімальне покарання, передбачене санкцією ст. 336 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування статей 69, 75 КК України, суд не вбачає.

Обрана міра покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.05.2023 року останній засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, вирок набрав законної сили 16.08.2023 року відповідно до ухвали Харківського апеляційного сулу.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Оскільки, кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ст. 336 КК України, вчинений ОСОБА_3 до постановлення вищевказаного вироку, тому, при призначенні покарання, суд застосовує ч. 4 ст. 70 КК України, тобто призначає покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, та керується принципом часткового складання призначених покарань.

Крім того, ОСОБА_3 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 03.10.2022 за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Так, кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ст. 336 КК України вчинений ОСОБА_3 після постановлення вищевказаного вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 03.10.2022, але до повного відбуття покарання, таким чином, при призначенні покарання, суд застосовує ч. 1 ст. 71 КК України та керується принципом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Крім того, виходячи із положень ч. 1 ст. 72 КК України щодо правил складання покарань, при призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до якого коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, потім за ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України та за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання ОСОБА_3 повністю зарахувати покарання, відбуте за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.05.2023 року.

Керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень-злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.05.2023 року, з назначеним покаранням за даним вироком, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (років) 7 (сім) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України та п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, частково приєднати ОСОБА_3 невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 03.10.2022 року, та за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`яти) років 8 (восьми) місяців.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України та за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання ОСОБА_3 повністю зарахувати покарання, відбуте за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.05.2023 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 13.04.2023 року.

Речові докази:

-розписку про отримання повістки ОСОБА_3 від 24.11.2022 року зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-довідку військово-лікарської комісії №10 від 16.11.2022 та карту обстеження та медичного огляду військовозобов?язаного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 16.11.2022 зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-указ Президента України № 64/2022 про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року; указ Президента України № 69/2022 про загальну мобілізацію від 24.02.2022 року; указ Президента України №133/2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 року; указ Президента України № 259/2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 18.04.2022 року; указ Президента України № 341/2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022 року; указ Президента України № 342/2022 про продовження строку проведення загальної мобілізації від 17.05.2022 року; указ Президента України № 573/2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 12.08.2022 року; указ Президента України № 574/2022 про продовження строку проведення загальної мобілізації від 12.08.2022 року; указ Президента України № 757/2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 07.11.2022 року; указ Президента України № 758/2022 про продовження строку проведення загальної мобілізації від 07.11.2022 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1