Справа № 643/5574/23
Провадження № 1-кп/643/455/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000044 від 06.01.2022, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.2 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и в:

26.06.2023 до Московського районного суду м. Харкова в порядку ст. 291 КПК України надійшов обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України, для розгляду.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 07.06.2023 стосовно ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04.08.2023.

Ухвалою суду від 28.06.2023 по вказаному кримінальному провадженню призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 05 липня 2023 року змінено ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком з 05 липня 2023 року до 02 вересня 2023 року, обвинувачений звільнений з-під варти в залі суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовим клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору, яке підтримав обвинувачений, та просив повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, посилаючись на те, що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад інкримінованих злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.2,3 ст. 191 КК України, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак. Аналіз змісту указаних вимог закону у сукупності свідчить про те, що формулювання в обвинувальному акті обвинувачення, яке за визначенням у п. 13 ч. 1 ст. З КПК України, є твердженням про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, з достатньою повнотою повинно містити конкретні обставини, що були встановлені органом досудового розслідування, та які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно зі ст. 91 цього ж Кодексу, логічно узгоджуватися та відповідати наведеній правовій кваліфікації кримінального правопорушення, яке ставиться у вину особі, з тією метою, щоб вона мала змогу зрозуміти суть пред'явленого їй обвинувачення та, виходячи з його змісту, обирати власну правову позицію захисту. Наведених вимог кримінального процесуального закону при складенні обвинувального акту в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 органом досудовою розслідування дотримано не було. Так, обвинувачення у обвинувальному акті не конкретизовано та має істотні суперечності, а саме: з формулювання обвинувачення не зрозуміло, коли саме у ОСОБА_6 виник умисел на службове підроблення, а також на заволодіння грошовими коштами; не має даних про місце та час скоєння злочину, а саме - не зазначено саме в якому місці ОСОБА_6 здійснив службове підроблення Акту приймання виконаних будівельних робіт (форма №2КБ-2в); не зазначено конкретні дані про спосіб вчинення злочину, а саме - не вказано чи передбачено Договорами вид робіт - улаштування основи, тобто не відображено саме яким способом ОСОБА_6 здійснено завищення обсягу та вартості виконаних робіт (не виконано умови Договорів чи до Акту додано роботи, що не передбачені Договорами). Зазначено, що ОСОБА_6 надав Акт приймання виконаних будівельних робіт (форма №2КБ-2в) до КП «Харківспецбуд». Але не зазначено коли саме (яка дата та час), де (в якому місці), якій саме службовій особі ОСОБА_6 надав зазначений акт. Тобто, не зрозуміло, хто отримав цей нібито підроблений акт, хто підписав (чи не підписав) даний документ з боку замовника, ким та коли виявлено факт завищення обсягу вартості та обсягу виконаних робіт. Не зазначено, саме на підставі яких документів чи перевірочних дій виявлено факт завищення вартості та обсягу виконаних робіт. В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 привласнив бюджетні грошові кошти від КП «Харківспецбуд». При цьому вказано, що грошові кошти надійшли від КП «Харківспецбуд» на рахунок ПП «Фірма «Капітал Плюс». Однак. стороною обвинувачення не зазначено та не конкретизовано, яким чином особисто ОСОБА_6 привласнив ці кошти та обернув їх на свою користь з рахунку юридичної особи. Таким чином, обвинувачення не конкретизовано, не містить чітке формулювання обвинувачення, не конкретизовано момент виникнення умислу у обвинуваченого, не зазначено дані про час, місце, спосіб вчинення злочину. Ці дані мають істотне значення для справи. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливлює якісний і повний її захист і, як наслідок, може бути беззаперечною підставою для скасування вироку. Наданий до суду обвинувальний акт не відповідає вимогам ч. 2 п.5 ст. 291 КПК України, оскільки фактично не містить чіткого формулювання обвинувачення відповідно до положень закону. Тобто, обвинувачений у даному випадку позбавлений можливості належним чином підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції, адже його не було належним чином поінформовано про характер і причини обвинувачення через фактичну відсутність формулювання обвинувачення, як окремо визначеного елементу обвинувального акту, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Крім того, Обвинувальний Акт стосовно ОСОБА_6 , за ствердженням останнього, йому вручений не був, як і не був вручений Реєстр матеріалів досудового розслідування. В обвинувальному акті зазначено як пом`якшуючу вину обставину - щире каяття. Однак, ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих правопорушеннях ніколи не визнавав та не визнає. Тому дана обставина зазначена безпідставно.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акту, оскільки вважав клопотання захисника необґрунтованим та надав письмові заперечення, в яких зазначив, що визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі №273/1053/17). Адже в обвинувальному акті зазначаються ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор (а не суд) вважає встановленими. Так, на думку прокурора, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 відповідав усім вимогам КПК України, а саме: Обвинувальний акт містить чітко визначений перелік робіт з підготовки основи вимощення, що передбачені локальним кошторисом №02-01-01, який є невід`ємною частиною договору, та твердження про невиконання обвинуваченим проведення таких підготовчих робіт з улаштування основи. Отже, твердження захисника обвинуваченого про не зазначення, чи передбачено Договорами вид робіт - улаштування основи, тобто не відображено саме яким способом ОСОБА_6 здійснено завищення обсягу та вартості виконаних робіт (не виконано умови Договорів, чи до Акту додано роботи, що не передбачені Договорами), не підтверджується. Також, захисник обвинуваченого стверджує, що в обвинувальному акті не зазначено коли саме у обвинуваченого виник умисел на вчинення кримінальних правопорушень та відсутні дані про місце та час їх вчинення, однак обвинувальний акт містить обставини виникнення у обвинуваченого відповідного злочинного умислу та відомості про перебування обвинуваченого за невстановленою в ході досудового розслідування адресою під час складання відповідного акту КБ-2в прийняття виконаних будівельних робіт. З приводу привласнення особисто ОСОБА_6 , отриманих на рахунок ПП «Фірми «Капітал Плюс» коштів, обвинувальний акт містить відомості про те, що ОСОБА_6 , будучи директором ПП «Фірми «Капітал Плюс», є його єдиним учасником та засновником, а також одноосібно володіє 100% статутного капіталу підприємства. Тобто, жодна інша особа не має повноважень здійснювати розпорядження такими коштами. Водночас, відомості про рух коштів по таких рахунках міститься у матеріалах кримінального провадження. Обставини підписання замовником в особі КП «Харківспецбуд», обставини виявлення факту завищення обсягу вартості та обсягу виконаних робіт, а також, на підставі яких документів, чи перевірочних дій, виявлено факт завищення вартості та обсягу виконаних робіт в повній мірі знаходять своє відображення у матеріалах кримінального провадження, що будуть досліджуватися судом та сторонами під час судового розгляду. Також обвинувачений стверджує, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, йому не були вручені, однак, як у матеріалах кримінального провадження, так і у матеріалах судової справи наявні розписки ОСОБА_6 та його захисника про отримання вказаних документів. Одним з рішень, які приймаються під час підготовчого судового засідання, ч. 3 ст. 314 КПК України визначає повернення обвинувального акту прокурору у випадку, якщо документ не відповідає вимогам Кодексу. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у такому засіданні - суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, зокрема, якщо той містить положення, що суперечать одне одному; у ньому наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; він не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав акт самостійно), чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки. Цей перелік не є вичерпним. Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним: рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У свою чергу, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому. Існує підхід стосовно оцінки ступеня впливу недоліків обвинувального акту на те, чи можливо призначати його до судового розгляду. Виходячи з наведеного, лише недотримання вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд. Просив в задоволені клопотання захисника ОСОБА_5 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , про повернення обвинувального акту - відмовити, у зв`язку з непідтвердженням фактів, наведених у клопотанні.

Також прокурор просив призначити справу до судового розгляду, посилаючись на те, що підстав для закриття кримінального провадження не вбачається, дане кримінальне провадження підсудне Московському районному суду м. Харкова. Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Представник потерпілого КП «Харківспецбуд» - адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора та просив призначити справу до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд вважає можливим в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 відмовити, а кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Частиною першою статті 338 КПК України передбачено, що з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Згідно з вимогами ст. 341 КПК України, в результаті судового розгляду прокурор не позбавлений права відмовитися від підтримання державного обвинувачення, змінити його, висунути додаткове обвинувачення або розпочати провадження щодо юридичної особи.

Статтею 293 КПК України встановлено, що одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Таким чином, вручення підозрюваному обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування Кримінальне процесуальне законодавство України покладає на прокурора, тому суд не вбачає підстав для повернення обвинувального акта прокурору з зазначених підстав.

Угод про визнання винуватості чи примирення у порядку ст.ст.468-469 КПК України до суду не надходило. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Московському районному суду м. Харкова.

Відповідно до ст. 27 КПК України, кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання і може розглядатися у відкритому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 314-316, 376 ч.2 КПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про повернення прокурору Салтівської окружної прокуратури м. Харкова обвинувального акту по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0000044 від 06.01.2022, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.2 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України, - відмовити.

Призначити вказане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова на 28.11.2023 р. об 11.00 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового розгляду.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу суду оголосити о 13.00 год. 24 листопада 2023 р.

Суддя ОСОБА_1