Справа № 598/1742/23
провадження № 1-кп/598/159/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2023 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Збаражі кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000402 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загороддя Збаразького району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

за ч.4 ст.186, ст.126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність та не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи за місцем свого проживання, маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй матері ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно, систематично у період часу з 25.12.2022 по 05.06.2023 вчиняв психологічне насильство щодо матері ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Зокрема, ОСОБА_4 25.12.2022 о 22 год. 30 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_5 , а саме: обзивав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до постанови Лановецького районного суду від 23.03.2023 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_4 15.01.2023 близько 00 год. 56 хв. за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_5 , а саме: висловлював на її адресу образи та погрози фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до постанови Збаразького районного суду від 03.02.2023 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 170 гривень.

Надалі, ОСОБА_4 12 лютого 2023 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_1 , наблизився до ОСОБА_5 і наніс їй один умисний удар кулаком правої руки в область голови, в результаті чого завдав фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.

Відповідно до ухвали Збаразького районного суду від 23 травня 2023 року ОСОБА_4 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, на підставі ст.46 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 20.01.2023 близько 22 год. 25 хв., 26.02.2023 близько 02 год. 36 хв., 26.02.2023 близько 02 год. 36 хв., 26.02.2023 близько 14 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання, що в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_5 , а саме: висловлював на її адресу образи та погрози фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до постанови Збаразького районного суду від 30.03.2023 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні вище вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 гривень .

Також, продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_4 05.06.2023 близько 00 год. 30 хв. за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, а саме: ображав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою своїй матері ОСОБА_5 , що завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

У результаті злочинної діяльності ОСОБА_4 грубо порушено норми, щодо запобігання та протидії домашньому насильству, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин і заподіяно шкоду особистим правам та інтересам потерпілої ОСОБА_5 , наданих їй Конституцією України.

Крім того, 25.06.2023 близько 10.30 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні аптеки «Подорожник», що за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим того ж дня Законом України №2102-ІХ з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України № 254/2023 від 01 травня 2023 року, затвердженим Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 02 травня 2023 року № 3057-IX було продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, усвідомлюючи протиправність своїх дій та те, що вони несуть відкритий характер по відношенню до потерпілого, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання відкрито викрав із стелажу дитячу іграшку у вигляді автомобіля білого кольору (автотрек марки «HotWheels»), вартістю 99 грн. Після чого ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, маючи можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану та ст. 126-1 КК України, за ознаками умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і підтвердив обставини вчинення ним інкримінованих йому правопорушень викладених в обвинувальному акті.

Учасники даного судового провадження правильно розуміють і не оспорюють фактичні обставини вищезгаданого кримінального правопорушення. Їхня позиція є добровільною.

Оскільки судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а також беручи до уваги те, що вони не заперечили у розгляді цього кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України суд вважає недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин скоєння даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються.

Обираючи ОСОБА_4 покарання, суд, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, беручи до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини як те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, відшкодував заподіяні збитки, застосувавши ст.69 КК України, вважає за необхідне призначити йому покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

Суд, враховуючи такі пом`якшуючі покарання обставини як те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся в скоєному, раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, потерпілі просять не позбавляти його волі, відшкодував заподіяні збитки, вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому при цьому іспитовий строк та покласти на нього обов`язки, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 186, ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ст.126-1 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк терміном 2 (два) роки, з покладенням обов`язків передбачених п.1,2. ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Речові докази по справі, а саме:

- дитячу іграшку у вигляді автомобіля білого кольору (автотрек марки «HotWheels»), яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 2 (м.Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області - повернути ТзОВ «Подорожник», як власнику;

- цифровий носій інформації диск DVD-R, який знаходиться при матеріалах дакного кримінального провадження - залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

На даний вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.

Суддя ОСОБА_1