Провадження №11-сс/801/724/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2023, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_8 дію запобіжного заходу в виді тримання під вартою,

встановив:

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000680 від 22.08.2023, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме що 22.08.2023, близько 19 години 25 хвилин, водій ОСОБА_8 , керуючи автопоїздом у складі автомобіля «DAF FT XF 105.510», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «FRUEHAUF TX 34», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись автодорогою «Н-02» сполученням «Кременець Біла Церква Ржищів» між смт Бродецьке Глуховецької ТГ та с. Вовчинець Махнівської територіальної громади Хмільницького району Вінницької області, у напрямку м. Козятин, в момент виникнення небезпеки для руху, а саме виїзду на його смугу руху автомобіля «ВАЗ 2102» державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з вказаним автомобілем «ВАЗ 2102», який повертався на смугу руху у напрямку м. Бердичів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 2102» ОСОБА_9 та пасажири цього ж автомобіля ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та малолітні ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від отриманих травм загинули на місці події.

Відповідно до висновку автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/102-23/15172-ІТ від 23.08.2023 в даній дорожній ситуації, дії водія автопоїзда у складі автомобіля «DAF FT XF 105.510», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «FRUEHAUF TX 34», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_20 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п.10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

В ситуації, яка склалася при умові перебування автопоїзда у складі автомобіля «DAF FT XF 105.510», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «FRUEHAUF TX 34», державний номерний знак НОМЕР_2 , від фактичного місця зіткнення, з врахуванням ситуаційного часу реакції водія, коли водій сприйняв ситуацію як небезпечну та розпочав застосовувати термінове гальмування, водій автопоїзда у складі автомобіля «DAF FT XF 105.510», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «FRUEHAUF TX 34», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_20 мав технічну можливість зупинити керований ним автопоїзд до фактичного місця зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2102» шляхом термінового гальмування, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, водій ОСОБА_8 порушив вимоги пунктів 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими:

п. 10.1 « Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»

п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_8 вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - настанням смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та малолітніх ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

ОСОБА_8 23.08.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та 24.08.2023 слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області стосовно нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.10.2023 без права внесення застави.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.08.2023 по справі №127/25898/23 застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01.09.2023 апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_21 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді ВМС ВО від 24.08.2023-без змін.

18.10.2023 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області продовжено строк дії запобіжного заходу застосованого до підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01.11.2023 апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді ВМС ВО від 18.10.2023 -без змін.

11.12.2023 старший слідчий відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_22 звернувся до Вінницького міського суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2023, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_22 та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 дію запобіжного заходу в виді тримання під вартою, на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.02.2024 року.

Слідчий суддя, продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивував прийняте рішення тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, а також наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, зокрема отримання висновків експертів, які мають ключове значення для проведення об`єктивного досудового розслідування.

А також слідчим суддею враховано, що підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

В апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_23 адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2023. Просить ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, а саме нічний домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. із застосуванням електронного засобу контролю.

Свої вимоги мотивує тим, що судом обставини не було об`єктивно з`ясовано, не було досліджено навіть наведеного жодного доказу, не надано оцінки доказам відповідно до ст. 94 КПК України. Не вказано жодного доказу, на підставі якого суд робив свої висновки про необхідність утримання ОСОБА_8 під вартою. Не вказано мотивів врахування одних та неврахування інших доказів, не наведено обґрунтування неможливості застосування більш м`якого заходу, допустимості чи недопустимості доказів, не дотримано на не обґрунтовано мету та підстави застосування тримання під вартою, як того вимагає ст. 177 КПК України, не зазначено та не взято до уваги обставини, що мали враховуватись під час обрання запобіжного заходу, встановлені ст. 178 КПК України.

Зазначає, що слідчий суддя не врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 має захворювання у вигляді остеохондрозу попереково-крижового відділу хребта, гострого флеботромбозу лівої підколінної вени. Підозрюваний має родину, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, батька похилого віку. Підозрюваний офіційно працює, за місцем роботи позитивно характеризується. Потерпілі будь яких претензій до підозрюваного не мають.

Адвокат ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, наполягали на її задоволенні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечував проти апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться посилання на обставини, що враховані слідчим суддею при обрані запобіжного заходу відповідно до вимог ст.178 КПК України та ризики зазначені у ч.1 ст.177 КПК України, що стали підставою застосування запобіжного заходу:

- наявність підозри ОСОБА_8 у причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України;

- ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, внаслідок якого загинуло одинадцять людей, серед яких шість діти.

Усвідомлюючи відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді тривалого строку позбавлення волі, будучи на волі чи виконуючи обов`язки більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Апеляційним судом також встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 була встановлена при обранні стосовно нього запобіжного заходу та перевірена при вирішенні питання щодо продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як судом першої інстанції так і апеляційним судом. На даний час не встановлено підстав, які б спростовували причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, обставини якого викладені у повідомленні про підозру, оскільки вона підтверджується тими доказами, які наведені у клопотанні, зміст та суть яких не спростований.

В доведеність обґрунтованості підозри слідчим вказано, що окрім всього, що у даному кримінальному провадженні вже проведено судові автомеханічну, транспортно-трасологічну експертизи, і вказана обставина не може залишитись поза увагою апеляційного суду в обґрунтування доводів клопотання.

Відповідно до положень п.6 ч.1ст.277 КПК України повідомлення про підозру має містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Таким чином, продовження строку запобіжного заходу покликане забезпечити встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, які були не відомі на час повідомлення особі про підозру.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що оскільки сукупність встановлених слідчим суддею та перевірених під час апеляційного розгляду обставин вказує на доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти існуючим ризикам.

На думку колегії суддів ризики, встановлені стороною обвинувачення та судом, існують та виправдовують тримання під вартою ОСОБА_8 .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Твердження сторони захисту про можливість обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, є непереконливими та невмотивованими.

Доводи, що підозрюваний має постійне місце проживання, на утриманні має батька похилого віку, неповнолітніх дітей, колегія суддів приймає до уваги та вважає обґрунтованими, однак зазначені обставини не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали суду та не спростовують існуючих ризиків, наведених та доведених прокурором при наявності обґрунтованої підозри.

Окрім того, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що ОСОБА_8 має захворювання, які потребують постійного лікування, були предметом дослідження судом першої інстанції, яким надано відповідну оцінку судом першої інстанції з якою погоджується і апеляційний суд .

За таких обставин, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором в даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2023, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_22 та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 дію запобіжного заходу в виді тримання під вартою, на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.02.2024 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4