Номер провадження: 11-кп/813/2183/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Малиновського райсуду м. Одеси від 01.08.2023 в к/п №0000495 від 10.03.2023 стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсоні, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.04.2012 Комсомольським райсудом м. Херсона за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 30.05.2014 на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році»;

- 20.10.2014 Суворовським райсудом м. Херсона за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 28.10.2014 Комсомольським райсудом м. Херсона за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі; звільнений 11.04.2018 у зв`язку з відбуттям строку покарання,

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Застосований стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування ОСОБА_7 покарання обчислено з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 за період з дня затримання, тобто 21.03.2023, до дня набрання вироком законної сили із розрахунку день за день.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 3 214, 14 коп. та вирішено питання щодо долі речових доказів.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 08.03.2023 приблизно о 12 год., перебуваючи в магазині «АТБ» за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе, 2 г, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, запровадженого в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 та продовженого у встановленому порядку, шляхом вільного доступу викрав з полиць магазину такий товар: шоколад «Milka» 6 штук, вартістю 110,72 грн. за одиницю, на загальну суму 664,32 грн.; каву розчинну сублімовану «Nescafe Gold» 2 штуки, вартістю 368,72 грн. за одиницю, на загальну суму 737,44 грн.; каву розчинну сублімовану «Jacobs Monarch» 4 штуки, вартістю 256,88 грн. за одиницю, на загальну суму 1027,52 грн.; ковбасу «Добров Українська» вартістю 138,53 грн., після чого, не маючи наміру розрахуватися за вказаний товар, покинув місце вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 2567,81 грн.

Окрім того, 09.03.2023 у період часу з 10 до 11 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні торгівельного кіоску «Тюль-Штори» за адресою: м. Херсон, вул. Миру, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, запровадженого в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 та продовженого у встановленому порядку, шляхом вільного доступу заволодів мобільним телефоном «Samsung Galaxy», модель A30S (ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ) вартістю 2466,33 грн., що належить ОСОБА_9 , після чого покинув місце вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Окрім того, 12.03.2023 у період часу з 13:53 год. по 14:06 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині «АТБ» за адресою: м. Херсон, вул. Миру, 47-А, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, запровадженого в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 та продовженого у встановленому порядку, шляхом вільного доступу викрав з полиць магазину такий товар: каву розчинну сублімовану «Jacobs Monarch» 3 упаковки, вартістю 282,33 грн. за одиницю, на загальну суму 846,99 грн.; шоколад «Milka» 4 штуки, вартістю 132,15 грн. за одиницю, на загальну суму 528,60 грн.; шоколад «Milka» 128,09 грн.; шоколад «Milka» 4 штуки, вартістю 126,32 грн. за одиницю, на загальну суму 505,28 грн.; ковбасу «Австрійська М`ясна лавка/Своя лінія» вартістю 130,90 грн.; ковбасу «Прем`єра М`ясна лавка/Своя лінія» вартістю 130,60 грн.; запальничку вартістю 11,07 грн.; цукерки «Ліщина» ТМ «Рошен» вагою 912г на суму 259,50 грн.; цукерки «Червоний Мак» ТМ «Рошен» вагою 880г на суму 250,39 грн., після чого, не маючи наміру розрахуватися за вказаний товар, покинув місце вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 2791,42 грн.

Окрім того, 14.03.2023 у період часу з 14:26 год. по 14:33 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині «АТБ» за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе, 2г, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, запровадженого в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 та продовженого у встановленому порядку, шляхом вільного доступу викрав з полиць магазину такий товар: шоколад «Milka» 10 штук, вартістю 110,72 грн. за одиницю, на загальну суму 1107,20 грн.; каву розчинну сублімовану «Jacobs Monarch» 3 штуки, вартістю 256,88 грн. за одиницю, на загальну суму 770,64 грн.; ковбасу «Добров Українська» вартістю 271,72 грн., після чого, не маючи наміру розрахуватися за вказаний товар, покинув місце вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 2149,56 грн.

Окрім того, 19.03.2023 в період часу з 11:09 год. по 11:50 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині «АТБ» за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе, 2г, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, запровадженого в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 та продовженого у встановленому порядку, шляхом вільного доступу викрав з полиць магазину такий товар: каву розчинну сублімовану «Carte Noire» 5 штук, вартістю 233,44 грн. за одиницю, на загальну суму 1167,20 грн.; чай зелений «De Luxe» вартістю 33,52 грн.; цукерки «Roshen Корівка київська» 0,5кг на суму 50,20 грн.; шоколад «Milka» вартістю 110,72 грн.; шоколад «Roshen Lacmi» вартістю 87,52 грн.; рулет курячий «Своя Лінія» 0,7кг вартістю 159,57 грн.; ковбасу «Добров Шинка» 0,5кг вартістю 122,88 грн.; ковбасу «Добров Сервелат» 0,250кг вартістю 107,70 грн., після чого, не маючи наміру розрахуватися за вказаний товар, покинув місце вчинення злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 1839,31 грн.

Окрім того, 21.03.2023 в період часу з 14:14 год. по 14:24 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині «АТБ» за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе, 2г, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, запровадженого в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 та продовженого у встановленому порядку, шляхом вільного доступу викрав з полиць магазину такий товар: каву розчинну сублімовану «Jacobs Monarch» 6 штук, вартістю 241,44 грн. за одиницю, на загальну суму 1448,64 грн.; рулет курячий «Своя Лінія» 1,296кг вартістю 295,44 грн.; ковбасу «Добров Сервелат» 0,280кг вартістю 115,12 грн.; шинку «Добров» «Рулет курячий» 0,5кг вартістю 121,04 грн.; філе куряче «Своя Лінія» 0,320кг вартістю 61,69 грн.; цукерки «Roshen Ліщина» 0,378кг на суму 84,28 грн.; цукерки «Roshen Червоний Мак» 0,674кг на суму 150,28 грн.; шоколад «Milka» 8 штук, вартістю 110,72 грн. за одиницю на загальну суму 885,76 грн., після чого, не маючи наміру розрахуватися за вказаний товар, з викраденим майном вийшов з приміщення магазину, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак з причин, що не залежали від його волі, не довів свій злочинний умисел до кінця, оскільки був зупинений на вулиці.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваним вироком в частині призначення йому покарання, вважаючи його надмірно суворим, натомість, він активно сприяв досудовому розслідуванню, визнав провину у повному обсязі, щиро розкаявся, тяжко хворіє.

Посилаючись на викладені обставини, обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити йому покарання, призначивши мінімальне покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не погодився із оскаржуваним вироком суду в частині призначення покарання, вважаючи його надмірно суворим, внаслідок порушення принципу індивідуалізації та неврахування всіх обставин, які пом`якшують покарання з огляду на наступне:

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав провину у висунутому обвинуваченні, не оспорював встановлених фактичних обставин справи, щиро розкаявся у вчиненому, оцінив свій вчинок критично та зазначив, що за час перебування під вартою глибоко та докорінно переосмислив свій спосіб життя, соціальні цінності, систему життєвих стимулів та пріоритетів;

- судом відображено у вироку щире розкаяння в якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , проте в сукупності з іншими не прийнятими до уваги обставинами вона не знайшла пом`якшуючого вираження у призначеному покаранні;

- суд не надав належної оцінки обставині сприяння обвинуваченим ОСОБА_7 досудовому розслідуванню у розкритті злочинів, що не заперечувалось стороною обвинувачення в судовому засіданні, зокрема, вирок суду взагалі не містить оціночних суджень стосовно встановлення або не встановлення такої пом`якшуючої обставини.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_8 просить вирок суду змінити в частині призначення ОСОБА_7 покарання, призначивши останньому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, а також остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та покласти на останнього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 76 КК України.

Потерпіла ОСОБА_9 та представник потерпілого ТОВ «АТБ-Маркет» в судове засідання апеляційного суду не з`явились, не зважаючи на своєчасне та належне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомили та жодних клопотань на адресу суду не подавали.

Враховуючи неявку в судове засідання апеляційного суду потерпілих та їх представників без поважних на те причин, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснювати за відсутності потерпілих та їх представників.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які вимоги апеляційних скарг підтримали та просили їх задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти їх задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз вироку суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення приписам наведеної норми кримінального процесуального закону відповідає з наступних підстав.

Мотивуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, суд 1-ої інстанції, враховуючи позицію обвинуваченого, який провину визнав повністю та не оспорював фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, що всі учасники провадження правильно розуміють обставини справи, впевнившись у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши обмеження щодо апеляційного оскарження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечували учасники провадження, та обмежився лише допитом обвинуваченого.

Відтак суд, враховуючи вищевикладене, правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за:

- ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Що стосується доводів сторони захисту стосовно надмірної суворості призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 судом покарання, колегія суддів вважає такі доводи безпідставними з огляду на наступне.

Частина 2 ст. 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Згідно з абз. 2 п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 (далі постанова Пленуму ВСУ), призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Санкція злочину, інкримінованого ОСОБА_7 та передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5-ти до 8-ми років.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд 1-ої інстанції, на виконання приписів зазначених вище норм кримінального закону та положень судової практики, врахував: ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, кількість їх епізодів шість; характеристику особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення крадіжок чужого майна, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 110), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 107-108, зворотна сторона); обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які його обтяжують.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд 1-ої інстанції визнав щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом 1-ої інстанції встановлено не було.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, врахувавши сукупність зазначених обставин та характеристику особи обвинуваченого, суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, передбаченого санкціями ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Надаючи оцінку вимогам обвинуваченого щодо пом`якшення призначеного йому покарання та вимогам захисника щодо звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів вважає їх безпідставними.

Частина 1 ст. 75 КК України передбачає, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч. 3 ст. 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В цьому контексті колегія суддів приймає до увагу правову позицію, викладену в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі ККС ВС) від 20.03.2018 у справі №302/904/16-к (провадження №51-966 км18), відповідно до якої загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Відповідно до абз. 2 п. 9 вищезазначеної постанови Пленуму ВСУ, рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Так, апеляційний суд погоджується із посиланнями обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на те, що він провину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, проте зауважує на тому, що зазначена обставина була врахована судом 1-ої інстанції при призначенні йому покарання в якості обставини, яка відповідно до вимог ст. 66 КПК України пом`якшує покарання обвинуваченого.

Окрім того, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів (а.с. 92-96), останній раз вироком Комсомольського райсуду м. Херсона від 28.10.2014 засуджений за вчинення злочинів, передбачених за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців; звільнений 11.04.2018 у зв`язку з відбуттям строку покарання (а.с. 93); неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки чужого майна, зокрема, обвинувальні акти наразі знаходяться на стадії судового розгляду (а.с. 93-96).

Проте, ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та в період часу з 08.03.2023 по 21.03.2023 повторно вчинив серію злочинів (крадіжка), за якими був засуджений оскаржуваним на теперішній час вироком Малиновського райсуду м. Одеси від 01.08.2023, що загалом свідчить про його певну схильність до вчинення злочинів корисливої спрямованості.

Колегія суддів критично оцінює твердження сторони захисту з приводу залишення судом поза увагою активного сприяння ОСОБА_7 розкриттю злочину.

Так, в цьому контексті суд апеляційної інстанції наголошує на правовій позиції, викладеній в постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 07.04.2021 у справі №263/15605/17 (провадження №51-4234км20), відповідно до якої активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним. Визнання засудженим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 жодних активних та ініціативних дій щодо розкриття вчиненого ним злочину не здійснював, натомість, самостійно до правоохоронних органів із зізнанням у вчиненні кримінальних правопорушень не з`явився, був затриманий під час спроби чергової крадіжки майна (а.с. 115-118), після чого лише визнав провину та не заперечував встановлених органом досудового розслідування фактичних обставин, надавав правдиві свідчення під тиском зібраних доказів, на підставі чого зазначена обставина не може бути визнана активним сприянням у розкритті злочину, тобто такою, що пом`якшує його покарання відповідно до ст. 66 КК України.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що він тяжко хворіє, не знаходять жодного документального підтвердження матеріалами провадження, а тому не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції в якості однієї з підстав для призначення йому більш м`якого покарання.

Відтак, з огляду на вищезгадані обставини, колегія суддів не знаходить підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого покарання за вчинення ним злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а також застосування стосовно нього ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з встановленням іспитового строку.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції та вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів у виді позбавлення волі строком на 6 років є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, тому підстави для призначення йому більш м`якого покарання відсутні.

Відповідно до припису п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно розглянувши кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 та призначив йому покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тому підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 419, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Малиновського райсуду м. Одеси від 01.08.2023, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який утримується під вартою в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4