Справа № 172/233/23
Провадження № 1-кп/172/23/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду вел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000004 від 04.01.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в

сел. Васильківка Дніпропетровської області, має середньо-спеціальну освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 18.07.2022 року Синельниківський міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

- 04.05.2023 року вироком Синельниківського міськрайонного суду, що змінений вироком Дніпровського апеляційного суду від 03.08.2023 року за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_5 будучи раніше засудженим 18.07.2022 вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення не став, належним висновків для себе не зробив і в період іспитового строку вчинив умисні тяжкі корисливі кримінальні правопорушення.

Так, 01.12.2022 року в другій половині дня ОСОБА_5 , перебував в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном з території садиби ОСОБА_6 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , так як добре знав, що на цій території знаходяться металеві вироби, оскільки раніше бував за вищевказаною адресою і знає, що власник за цією адресою не проживає.

Того ж дня без розриву у часі ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна на обертання його на свою користь, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, передбачаючи при цьому його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, прибув до території садиби ОСОБА_6 , де зі сторони городу шляхом вільного доступу зайшов на територію за вказаною вище адресою, де в дворі побачив, прикриті ганчіркою, чотири металеві газові балони з-під газу «пропан» ємністю 50 л кожен, що належать потерпілому ОСОБА_6

ОСОБА_5 ігноруючи Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, Указ Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 року № 2738-ІХ, якими продовжено строк дії воєнного стану на всій території України, реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що буде не помічений власником та іншими особами, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав бувші у використанні два металеві газові балони ємністю 50 л кожен, що належить потерпілому ОСОБА_6 , вартість яких складає 1500,00 грн. Після цього, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.

Крім цього, в першій половині грудня 2022 року у вечірній час доби ОСОБА_5 перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел спрямований на повторне незаконне заволодіння чужим майном з території садиби ОСОБА_7 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , так як добре знав, що на цій території знаходяться металеві вироби, а саме: металева драбина, оскільки раніше бував за вищевказаною адресою і знає, що власник за цією адресою не проживає.

Того ж дня без розриву у часі ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний намір, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна на обертання його на свою користь, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, передбачаючи при цьому його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пішов до свого знайомого ОСОБА_8 , який мешкає по АДРЕСА_2 та знаючи про великі габарити металевої драбини, попрохав, щоб ОСОБА_8 допоміг йому, при цьому, не сповістив останнього про свої злочинні наміри. У відповідь ОСОБА_8 погодився допомогти і разом з ОСОБА_5 пішли до території садиби за вищевказаною адресою. При цьому ОСОБА_5 пішов попереду, першим прибув до території садиби ОСОБА_7 , де в подальшому переліз через паркан і незаконно проник до території садиби, яка є сховищем, підійшов до будинку зі сторони городу, де знаходилася металева драбина, що має розмір: довжина - 3,75 м, ширина - 0,5 м, одинадцять щаблів у вигляді металевих прутів діаметром 1 см, що належить потерпілій ОСОБА_7

ОСОБА_5 ігноруючи Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, Указ Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 року № 2738-ІХ, якими продовжено строк дії воєнного стану на всій території України, реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що буде не помічений власником та іншими особами, умисно, таємно, повторно, взяв в руки, тим самим викрав, бувшу у використанні металеву драбину довжиною 3,75 м, шириною 0,5 м, що має одинадцять щаблів у вигляді металевих прутів діаметром 1 см, що належить потерпілій ОСОБА_7 , вартість якої складає 760,00 грн. Після чого витяг її на вулицю за територію вказаної садиби, де вже на нього чекав ОСОБА_8 , якому ОСОБА_5 , ввівши в оману, повідомив, що вказану металеву драбину йому віддали господарі садиби і належить вона йому. Після цього, ОСОБА_5 з викраденим майном разом з ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.

Окрім того, 15.12.2022 року в другій половині дня ОСОБА_5 , перебував в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел спрямований на повторне незаконне заволодіння чужим майном з території садиби ОСОБА_6 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , так як добре знав, що на цій території знаходяться металеві вироби, оскільки раніше бував за вищевказаною адресою і знає, що власник за цією адресою не проживає.

Того ж дня без розриву у часі ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний намір, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна на обертання його на свою користь, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, передбачаючи при цьому його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, прибув до території садиби ОСОБА_6 , де зі сторони городу шляхом вільного доступу зайшов на територію за вказаною вище адресою, де в дворі стояли прикриті ганчіркою, два металеві газові балони з-під газу «пропан» ємністю 50 л кожен, що належать потерпілому ОСОБА_6 . Також біля дерева в дворі ОСОБА_5 побачив металеву щоглу для антени, що складалася з чотирьох металевих труб розміром 2 дюйма, 1,5 дюйма, 1 дюйм та 0,5 дюйма і довжиною по 3 м кожна.

ОСОБА_5 ігноруючи Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, Указ Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 року № 2738-ІХ, якими продовжено строк дії воєнного стану на всій території України, реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що буде не помічений власником та іншими особами, умисно, таємно, шляхом вільного доступу за допомогою сили рук виніс з двору почергово два газові балони і зваливши щоглу - чотири металеві труби, тим частим викрав бувші у використанні два металеві газові балони ємністю 50 л кожен, вартість яких складає 750,00 грн. кожен і чотири металеві труби довжиною по 3 м можна вартістю: 2 дюйма - 114,00 грн., 1,5 дюйма - 78,00 грн., 1 дюйм - 72,00 грн., 0,5 дюйма - 72,00 грн. Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 1836,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, у скоєному розкаявся, пояснив, що дійсно вчинив крадіжку майна у ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за обставин, викладених в обвинувальному акті та не виявив бажання давати показання у суді.

Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.

Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше судимий, вчинив кримінальні правопорушення в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, не одружений, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

З урахуванням обставин справи, думки прокурора, потерпілих, які не наполягали на суворій мірі покарання, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_5 визнаний винним, у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

На досудовому розслідуванні проведено судово-товарознавчі експертизи, витрати за яку підлягають стягненню з обвинуваченого. Питання про долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України. Цивільний позов у справі не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим, призначеним за вироком Дніпровського апеляційного суду від 03.08.2023 року, призначити остаточне покарання у вигляді 7 (семи) років та 1 (одного місяця позбавлення волі).

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 500,00 грн.

Речові докази:

- два металеві газові балони ємністю по 50 л кожен, металеву драбину - передати потерпілим за належністю;

- диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1