Ухвала

Іменем України

12 жовтня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Коростишів, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні №0000373 від 14 липня 2023 року,

встановив:

Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , відповідно до змісту якого просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів у кримінальному провадженні №0000373 від 14.07.2023.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_4 зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 від 14.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.345, ч.2 ст.146, ст.386 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не пізніше листопада 2022 року, у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , які вступили у попередню злочинну змову, з корисливих мотивів, на ґрунті штучно збільшеного боргового зобов`язання, виник умисел направлений на вимогу передачі їм грошових коштів ОСОБА_11 , поєднаний із застосуванням насильства над потерпілим та погрозами насильства над потерпілим.

Так, у достовірно невстановлений день та час, в листопаді 2022 року, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , з метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 , висловили вимогу передачі їм потерпілим ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 70000 гривень та наголосили на негативних наслідках для потерпілого, які настануть у разі невиконання ним цієї вимоги. Після отримання відмови потерпілого ОСОБА_11 давати таку суму грошей, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , одночасно нанесли значну кількість ударів руками та ногами по різних частинах тіла потерпілого, від чого останній відчув сильний фізичний біль.

Після побиття у невстановлений час потерпілий ОСОБА_11 , перебуваючи під психологічним тиском, реально сприймаючи попередні погрози застосування насильства над ним, зустрівся із ОСОБА_9 та передав грошові кошти в сумі 32000 гривень.

Не зважаючи на повернення боргу потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , з метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів, продовжив виловлювати погрози фізичного насильства відносно потерпілого та вимагав грошові кошти в сумі 120 000 гривень.

Крім цього, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не раніше 26.07.2023, у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , які вступили у попередню злочинну змову, з корисливих мотивів, на ґрунті вигаданого боргового зобов`язання, виник умисел направлений на вимогу передачі їм грошових коштів ОСОБА_13 , поєднаний із застосуванням насильства над потерпілим та погрозами насильства над потерпілим.

Так, у достовірно невстановлений день та час, в липні 2023 року, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 , зателефонував останньому та в усній формі висловив вимогу передачі йому вигаданого боргу, яку супроводжував погрозами пошкодження майна, застосуванням насильства відносно потерпілого та його близьких у разі невиконання ним цієї вимоги. Тримаючи ОСОБА_13 за руку, проти його волі, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 сіли на заднє сидіння автомобіля марки BMW реєстраційний номер НОМЕР_1 , та почергово нанесли декілька ударів руками по голові ОСОБА_13 , від чого останній відчув сильний фізичний біль.

В подальшому, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , утримуючи проти волі ОСОБА_13 в салоні автомобіля марки BMW реєстраційний номер НОМЕР_1 відвезли його в до приватного домоволодіння в АДРЕСА_2 , більш точної адреси не встановлено. На території даного домоволодіння ОСОБА_10 та ОСОБА_12 силою вивели ОСОБА_13 із салону автомобіля та тримали за руки, розведені в сторони. В свою чергу ОСОБА_6 взяв дерев`яну дошку, якою наніс ОСОБА_13 близько 6 ударів по сідницях, від чого останній відчув сильний фізичний біль та моральне приниження. При цьому ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 постійно вимагали у ОСОБА_13 грошові кошти. Продовжуючи свої злочинні дії охоплені єдиним злочинним умислом, ОСОБА_10 наніс один удар кулаком в область щелепи ОСОБА_13 , від чого останній відчув сильний фізичний біль, запаморочення в голові, присів та ліг спиною на землю, прикриваючи тулуб та обличчя руками. В свою чергу ОСОБА_6 дістав з салону автомобіля марки BMW реєстраційний номер НОМЕР_1 предмет ззовні схожий на металеву палицю, якою почав наносити хаотичні удари по різних частинах ОСОБА_13 , від який останній відчував сильний фізичний біль. При цьому, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 постійно вимагали у ОСОБА_13 грошові кошти.

Крім цього, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, наприкінці 2022 року, у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , які вступили у попередню злочинну змову, з корисливих мотивів, на ґрунті вигаданого боргового зобов`язання, виник умисел направлений на вимогу передачі їм грошових коштів ОСОБА_15 , поєднаний із заподіянням тілесних ушкоджень та погрозами насильства над потерпілим. У подальшому, у достовірно невстановлений день та час, в січні 2023 року, за місцем його проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 почав заподіювати ОСОБА_15 тілесні ушкодження, а саме наносити удари в область ребер та нирок, спричиняючи при цьому фізичного болю. У подальшому, вказані особи наказали потерпілому роздягнутися та ОСОБА_6 продовжив наносити удари по тулубу ОСОБА_15 гумовим ременем для тренувань. У цей час ОСОБА_10 та ОСОБА_9 діючи повторно, висловили вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 70000 гривень та наголосили на негативних наслідках для життя та здоров`я потерпілого, які настануть у майбутньому, у разі невиконання ОСОБА_15 їхніх вимог.

15.08.2023 о 14 год 21 хв., ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_16 , на автомобілі «BMW» днз. НОМЕР_1 прибув до місця очікування ОСОБА_15 , де вийшовши з свого авто швидко підбіг до автомобіля потерпілого «ВАЗ 2101» та через відкриті двері почав наносити кулаками рук та ногами взутими у взуття, а також спеціально підшуканим предметом ззовні схожим на металеву палицю тілесні ушкодження ОСОБА_15 , поєднуючи із неодноразовими висловлюваннями, щодо вимагання грошових коштів, зокрема висловлюючи запитання «де бабки». У результаті зазначеного побиття, ОСОБА_6 , у цей же день час та місці, заподіяв ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді синців на обох верхніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

15.08.2023, близько 14 год. 23 хв. ОСОБА_6 , був затриманий працівниками правоохоронних органів на території автозаправки «КЛО» відразу після вчинення ним насильства небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_15 , поєднаного з вимаганням грошових коштів.

Крім цього, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, однак не пізніше 10.07.2023, у ОСОБА_10 та ОСОБА_6 які вступили у попередню злочинну змову, з корисливих мотивів, на ґрунті вигаданого та не існуючого боргового зобов`язання, виник умисел направлений на вимогу передачі їм грошових коштів ОСОБА_17 , поєднаний із заподіянням тілесних ушкоджень та погрозами насильства над потерпілим. 15.07.2023, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 зустрілись із ОСОБА_17 поблизу домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , де в усній формі, рішучим тоном ОСОБА_10 висловив вимогу передачі йому потерпілим грошових коштів в сумі 70000 гривень, після чого ОСОБА_6 наніс удар ногою в обличчя ОСОБА_17 та також повторно наголосив на негативних наслідках для здоров`я потерпілого у разі невиконання ним цієї вимоги. 27.07.2023 ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , діючи повторно, зустрілися з потерпілим поблизу підприємства по обробці каменю в с.Старосільці Житомирського району Житомирської області, де у черговий раз висловили вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 70000 гривень, після чого ОСОБА_6 наніс потерпілому декілька ударів ногами по спині, у праве плече та не менше двох ударів у голову та встановив граничний строк передачі грошових коштів до кінця липня 2023 року, а також наголосив на негативних наслідках для потерпілого, які настануть у разі невиконання ним цієї вимоги.06.08.2023, близько 17 год. ОСОБА_10 та ОСОБА_6 діючи повторно, переслідуючи потерпілого, зустрілися з останнім поблизу магазину в центральній частині с. Старосільці Житомирського району Житомирської області, де у черговий раз висловили вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 70000 гривень, після чого ОСОБА_6 , знаходячись позаду, утримував потерпілого рукою за шию, а ОСОБА_10 почав наносити удари кулаком по пальцях ноги, а також наголосив на негативних наслідках для потерпілого, які настануть у разі невиконання ним цієї вимоги.

Під час вчинення вимагання, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 заподіяли потерпілому ОСОБА_17 тілесні ушкодження у вигляді саден на боковій поверхні грудної стінки справа, синця в ділянці правого ліктьового суглобу, поверхневих забійних ран на передній поверхні в ділянці правого гомілково-ступеневого суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Крім цього, ОСОБА_6 , у точно невстановлений слідством час та місці, без передбаченого законом дозволу, придбав та переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ручну гранату «РГД - 5», що складається з корпусу наступальної ручної гранати та підривача - уніфікованого запалу ручних гранат дистанційної дії УЗРГМ, що є бойовим припасом, яку ОСОБА_6 незаконно без передбаченого законом дозволу придбав та зберігав у вказаному будинку до 18:40 год. 15.08.2023.

15.08.2023, у ході проведення обшуку в житлі ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено: ручну гранату «РГД-5», що складається з корпусу гранати та підривача - уніфікованого запалу ручних гранат дистанційної дії УЗРГМ, що є бойовим припасом.

16.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ряду кримінальних правопорушень.

17.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України.

17.08.2023 Корольовським районним судом м.Житомира до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Необхідність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_18 під вартою орган досудового розслідування обґрунтовує необхідністю запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, підозрюваний ОСОБА_6 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, враховуючи кваліфікацію вчинених злочинів;

- п.2 ч.1 ст.177 КПК України, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування;

- п.3 та п.4 ч.1 ст.177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь- яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. Крім того, ОСОБА_6 може вчиняти спроби спілкуватися з іншими особами, у тому числі дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій, та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо. Крім того, підозрюваний може орієнтувати інших осіб про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнити процес доказування вчинення кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб;

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України, характер та послідовність вчинених злочинів ОСОБА_6 у яких останній наразі обґрунтовано підозрюється, може свідчити про те, що вчинення даного роду кримінальних правопорушень є одним і способів отримання джерел доходів для прожиття. Також в минулому ОСОБА_6 неодноразово був засуджений за вчинення злочинів різного роду.

В ході розгляду клопотання захисником ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 було подано заяву про відвід слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_19 від 12 жовтня 2023 року у задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про відвід слідчої судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , відмовлено за безпідставністю. Матеріали клопотання повернуто слідчому судді для продовження розгляду.

Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні подане клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали, з підстав, викладених у клопотанні. Прокурор додатково зазначив, що ризики, передбачені положеннями частини першої статті 177 КПК України, на час розгляду клопотання є актуальними.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати стосовно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вказав, що підозрюваний ОСОБА_6 надавав грошові кошти в борг, та відповідно в подальшому просив їх повернути, тому в даному випадку наявні цивільно - правові відносини, а не склад кримінального правопорушення, передбачений ч.4 ст.189 КК України. Щодо нових епізодів кримінальних правопорушень (згідно долучених за клопотанням прокурора документів - прим.суду), то просив їх не брати до уваги, оскільки ними не обгрунтовується підозра ОСОБА_6 .

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Додатково вказав, що дійсно він надавав гр. ОСОБА_15 грошові кошти в борг, однак жодних погроз в його бік не висловлював, не завдавав тілесних ушкоджень, та в злочинному угрупуванні не перебував. Також зазначив, в належному йому житлі під час обшуку не було боєприпасів, був лише кастет, яким він не користувався. Наголосив, що потерпілі в даному кримінальному провадженні, це раніше судимі особи, тому, на його думку, це "підстава".

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У відповідності до ч.5 цієї ж статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

17 серпня 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України, з яких кримінальне правопорушення за ч.4 ст.189 КК України є особливо тяжким злочином.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_6 , можливо, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України, що підтверджується, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань; особовою карткою на ОСОБА_6 ; вимогою на ОСОБА_6 ; протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16 серпня 2023 року, від 17 серпня 2023 року, від 21 серпня 2023 року, від 29 серпня 2023 року; протоколами допиту потерпілого від 07 серпня 2023 року, від 15 серпня 2023 року, від 17 серпня 2023 року, від 21 серпня 2023 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 серпня 2023 року, від 13 вересня 2023 року, від 26 вересня 2023 року; протоколами проведення слідчого експерименту від 16 серпня 2023 року, від 27 вересня 2023 року, від 28 вересня 2023 року; протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04 серпня 2023 року, від 16 серпня 2023 року; протоколом (додаткового) допиту потерпілого від 16 серпня 2023 року; протоколами додаткового допиту потерпілого від 09 серпня 2023 року, від 28 вересня 2023 року; протоколами допиту свідків від 07 серпня 2023 року, від 15 серпня 2023 року, від 16 серпня 2023 року, від 17 серпня 2023 року, від 18 серпня 2023 року, від 19 серпня 2023 року, від 13 вересня 2023 року, від 26 вересня 2023 року; протоколом огляду речей та предметів від 07 серпня 2023 року; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 08 серпня 2023 року, від 15 серпня 2023 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 15 серпня 2023 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15 серпня 2023 року; протоколом огляду предметів від 15 серпня 2023 року; висновками експерта Обласного бюро судово - медичної експертизи Житомирської обласної ради №1415, №1416, №1356,; протоколами про результати проведення НСРД від 11 серпня 2023 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 09 серпня 2023 року; протоколом обшуку від 15 серпня 2023 року; висновком Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/106-23/10531-ВТХ від 16 серпня 2023 року; протоколом огляду предметів від 16 серпня 2023 року; постановою про застосування заходів безпеки від 26 серпня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 11 жовтня 2023 року у справі №296/10036/23 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000373 від 14.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.345, ч.2 ст.146, ст.386 КК України до п`яти місяців, тобто до 15 січня 2024 року, а отже встановлено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_6 під вартою.

При цьому, слідчий суддя враховує ризики, які не зменшились і продовжують існувати, які виправдовують тримання особи під вартою.

Зокрема, продовжує існувати ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.

Так, ОСОБА_6 підозрюється зокрема у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На обґрунтування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує, що тяжкість покарання збільшує його ймовірність, а також враховує особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має.

Також суд не виключає продовження існування ризику щодо можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки збір доказів органом досудового розслідування триває.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним продовження існування ризику можливого продовження вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень або вчинення іншого кримінального правопорушення, поєднаного із вимаганням та застосуванням насильства, з огляду на обставини кримінального провадження №0000373 від 14.07.2023 та те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.289 КК України, ч.1 ст.125 КК України, ч.1 ст.126 КК України. Характер вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень може свідчити про кримінальний спосіб життя підозрюваного та, відповідно, отримання ним незаконних джерел доходів.

Слідчий суддя не виключає ризику незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні №0000373 від 14.07.2023, а також на інших підозрюваних у кримінальному провадженні. На користь такого ризику свідчить те, що підозрюваному відомі особи потерпілих, їх місцезнаходження, а також можуть бути відомі свідки злочину, яким, що не виключається судом з огляду на зміст підозри, ОСОБА_6 може погрожувати чи застосовувати щодо них насильство.

Разом з тим, суд вважає не достатньо доведеним продовження існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас, даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту достатніми доказами не доведено. Доводи захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, та наявність цивільно - правових відносин, спростовуються дослідженими судом матеріалами справи. Окрім того, на даному етапі досудового розслідування слідчим суддею встановлюється виключно наявність обгрунтованості підозри з метою застосування/продовження застосування запобіжного заходу, а не винуватості особи у вчиненні злочину.

З огляду на наведене, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється, зокрема у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, беручи до уваги особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою до 10 грудня 2023 року включно.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Беручи до уваги приписи п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави слідчим суддею не визначається, оскільки ОСОБА_6 пред`явлена підозра, зокрема у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Враховуючи вищевикладене, клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 грудня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 16 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1