Справа № 699/822/20
Номер провадження № 1-кп/699/61/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.23 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з повною технічною фіксацією кримінальне провадження № 0000301 від 06.08.2020

за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нехворощ Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, батька двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Богуславського районного суду Київської області від 06.03.2020 за ч. 1 ст. 296 КК України до обмеження волі строком 3 роки 4 місяці, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, яке пред`явлене ОСОБА_9 і визнане судом недоведеним.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що він 06.08.2020 близько 03:00 години, перебуваючи на території урочища Чорноволівський Став, на березі ставу біля с. Ситники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, виявив на вказаній території човен, на якому стояв бензиновий двигун, що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та автомобіль ВАЗ 2105, який має державний номерний знак НОМЕР_1 , яким володіє ОСОБА_12 , та помітивши в ньому наявність чужого майна, реалізуючи раптово виниклий умисел на крадіжку чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом відкривання не замкнених водійських дверцят автомобіля, проник до середини салону автомобіля, де, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за відсутності власника та інших осіб, викрав із салону автомобіля 7 пачок сигарет «BOND BLU 25» вартість яких відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України від 28.09,2020 №8/850 складає 56,98 грн пачку, на суму 398,86 грн, обігрівач електричний «ROVUS» моделі «НЕАТ-МС4», вартість якого відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України від 15.09.2020 №8/819 складає 223,33 грн, та далі, реалізуючи свій злочинний намір на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з корми на човні, таємно викрав бензиновий двигун марки «MERKURY», вартість якого відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України від 29.09.2020 №8/792 складає 7544,33 грн. Викрадені речі виніс з місця вчинення крадіжки та надалі розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків у загальному розмірі 8166,52 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжки), поєднаному з проникненням у сховище.

ІІ. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_9 06.08.2020 близько 03:00 години, перебуваючи на території урочища Чорноволівський Став, на березі ставу біля с. Ситники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, виявив на вказаній території човен, на якому стояв бензиновий двигун, що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та реалізуючи раптово виниклий умисел на крадіжку чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за відсутності власника та інших осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав з корми на човні бензиновий двигун марки «MERKURY» вартість якого відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України від 29.09.2020 №8/792 складає 7544,33 грн. Викрадений двигун ОСОБА_9 виніс з місця вчинення крадіжки та надалі розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків у розмірі 7544,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

ІІІ. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом, які стали приводом для зміни кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України.

3.1. Обсяг доказів

Оскільки обвинувачений частково визнав свою вину в пред`явленому органом досудового розслідування обвинуваченні, суд здійснював розгляд в загальному порядку. Під час судового розгляду були досліджені надані стороною обвинувачення письмові і речові докази, допитані обвинувачений, потерпілий та свідки.

3.2. Показання обвинуваченого ОСОБА_9 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість в інкримінованому обвинуваченні визнав частково. Так, ОСОБА_9 визнав, що вночі 06.08.2020 він проводив дозвілля (відпочивав) у компанії інших осіб, серед яких були ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші. На легковому автомобілі, яким керував ОСОБА_14 , компанія поїхала відпочивати на територію урочища Чорноволівський Став, на облаштоване для відпочинку місце на берегу ставка біля с. Ситники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. На вказаній території обвинувачений побачив човен, корма якого була облаштована бензиновим двигуном. ОСОБА_9 пояснив, що охоронцем на цьому ставку працював його знайомий, тому обвинувачений хотів пожартувати над ним і зняв двигун з човна, помилково вважаючи, що човен належить знайомому. Обвинувачений вказав, що бачив біля ставка легковий автомобіль, однак не підходив до цього автомобіля, не проникав до нього і не брав там чужих речей. ОСОБА_9 стверджував, що електричного обігрівача він не бачив, а сигарети взяв у себе вдома до того, як з компанією приїхав на ставок відпочивати. ОСОБА_9 зняв двигун з човна та стверджує, що інші особи з компанії не знали про це. Також обвинувачений не повідомляв іншим особам зі своєї компанії про наміри вивезти двигун і сховати його в іншому місці. ОСОБА_9 попросив ОСОБА_14 відкрити багажник його автомобіля, а після того як багажник був відкритий обвинувачений поклав до нього знятий з човна двигун. На зворотному шляху додому обвинувачений попросив ОСОБА_14 зупинити автомобіль у лісосмузі. Під час зупинки ОСОБА_9 забрав викрадений двигун з багажника автомобіля ОСОБА_14 , після чого ОСОБА_14 разом з іншими особами з компанії поїхали далі, а ОСОБА_9 сховав двигун в лісосмузі та пішов додому. Зранку до ОСОБА_9 приїхали працівники поліції з питаннями щодо викрадення двигуна. Обвинувачений у вчиненому зізнався, та зразу почав брати активну участь у проведенні слідчих дій. Свої дії пояснив перебуванням у стані алкогольного сп`яніння та бажанням здійснити розіграш над своїм знайомим, який працював охоронцем ставка, де відпочивав ОСОБА_9 з компанією.

3.3. Показання потерпілого ОСОБА_8 .

Потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що він у серпні 2020 року перебував на відпочинку на ставку біля с. Ситники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області . До ставка він дістався власним автомобілем ВАЗ 2105 днз НОМЕР_1 . Удень потерпілий рибалив, а вночі спав в будівельному вагончику на березі ставка. Автомобіль був зупинений біля ставка, недалеко від вагончика. Двері автомобіля не зачинялися. Замок водійських дверей був зламаний. В автомобілі був електричний обігрівач, сигарети і окуляри, всі речі були на видних відкритих місцях в салоні автомобіля. Біля води на березі ставка ОСОБА_8 залишив власний металевий човен, який був облаштований бензиновим двигуном марки «MERKURY». Зранку потерпілий прокинувся та помітив, що з човну зник бензиновий двигун, а з автомобіля зник електричний обігрівач, 7 пачок сигарет та сонцезахисні окуляри. Потерпілий звернувся до поліції з заявою про крадіжку. Невдовзі на ставок працівники поліції привезли ОСОБА_9 , який зізнався у вчиненні крадіжки. У той же день з дозволу потерпілого працівники поліції здійснювали огляд його автомобіля. Потерпілий не знає де обвинувачений ховав вкрадений двигун з човна, однак зі слів інших осіб потерпілому відомо, що двигун був прихований у лісосмузі. Викрадений двигун потерпілому повернули через кілька тижнів працівники поліції.

Потерпілий зазначив, що претензій до ОСОБА_9 не має, обвинуваченому провину простив. При визначенні міри покарання потерпілий покладався на розсуд суду.

3.4. Показання свідка ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_13 показав, що влітку 2020 року він проводив дозвілля (відпочивав) у компанії інших осіб, серед яких були ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та інші у судовому засіданні дав покази, за змістом яких у вечірній час влітку 2020 року він разом з іншими особами компанією відпочивали в альтанці біла ставка у с. Ситники. Туди вони приїхали на автомобілі під керуванням ОСОБА_14 . Перед поїздкою до ставка вона всі на автомобілі заїжджали додому до ОСОБА_9 , який виніс з будинку, де проживав, картоплю та 5-6 пачок цигарок «Bond» (синій). На місці відпочинку біля ставку поряд з альтанкою, де вони відпочивали, стояв інший автомобіль - ВАЗ 2105. ОСОБА_9 під час відпочинку кудись відходив з альтанки, після чого приніс 5-6 пачок цигарок «Bond» (синій) та автомобільну аптечку. Ніхто у нього не запитував де він ці речі взяв. Також свідок звернув увагу, що бачив, як ОСОБА_9 та ОСОБА_14 удвох щось клали в автомобіль останнього. Однак свідок не бачив, щоб ОСОБА_9 сам чи з кимось іншим щось приносив. Близько 11-12 години ночі компанія з семи осіб разом зі свідком та ОСОБА_9 поїхала на автомобілі ОСОБА_14 в с. Сотники. Дорогою вони зупинилися біля лісу та ОСОБА_9 разом з ОСОБА_14 витягнули щось з багажника автомобіля та віднесли це в ліс. ОСОБА_14 пізніше сказав свідку, що вони заховали у лісі двигун (мотор).

Під час повторного допиту, проведеного за клопотанням прокурора, свідок ОСОБА_13 повідомив, що під час відпочинку компанії було темно. Електричного обігрівача того вечора він не бачив. Також зазначив, що не бачив щоб ОСОБА_9 щось брав з автомобіля ВАЗ 2105, що стояв поряд з альтанкою.

3.5. Показання свідка ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_14 під час допиту у судовому засіданні дав покази, за змістом яких влітку 2021 року у вечірній час він проводив дозвілля в компанії інших осіб, серед яких були ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та інші. Свідок керував автомобілем ВАЗ 2107, який належить його батькам. Спочатку поїхали в с. Ситники додому до ОСОБА_9 , де останній взяв картоплю та сигарети «Bond». Сигаретами ОСОБА_9 всіх пригощав. Будинок ОСОБА_9 знаходився недалеко від ставка. Вся компанія під`їхали до ставка, оскільки там був столик з накриттям. Під час відпочинку біля ставку ОСОБА_9 попросив свідка ОСОБА_14 відкрити багажник автомобіля, після чого ОСОБА_9 щось туди поклав. Що саме свідок не бачив. Також свідок стверджує, що ОСОБА_9 звідкись приніс автомобільну аптечку. Де він її взяв свідок не запитував. Потім частина компанії вирішила поїхати в с. Сотники. Дорогою вони зупинилися біля лісу. Коли ОСОБА_14 відкрив багажник свого автомобіля, то побачив там двигун від човна. ОСОБА_9 відніс цей двигуна у ліс і прикидав його там листям. Свідок зазначив, що біля ставку у с. Ситники він бачив човна з двигуном та припустив, що ОСОБА_9 міг взяти двигун з того човна. Однак свідок не бачив чи викрадав ОСОБА_9 двигун. Також свідок не бачив обігрівача, та не бачив щоб ОСОБА_9 підходив до автомобіля ВАЗ 2105 та щось з нього брав.

3.6. Показання свідка ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні дав покази про те, що влітку 2020 року він проводив дозвілля (відпочивав) у компанії інших осіб, серед яких були ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інші. Спочатку вони всі заїхали до ОСОБА_9 додому, звідки ОСОБА_9 виніс цигарки, картоплю та столові прибори. Потім усі поїхали до ставка. Свідок сидів у альтанці, на вулиці було дуже темно, тому свідок не бачив щоб ОСОБА_9 кудись відходив та щось клав в автомобіль ОСОБА_14 . Також свідок не бачив човна. Після завершення відпочинку біля ставка компанія поверталася автомобілем в сторону дома, проте зупинилися біля посадки. Хтось вийшов з автомобіля (свідок не бачив хто саме), потім автомобіль поїхав далі. Свідок не бачив, чи знаходилося щось в багажнику автомобіля ОСОБА_14 .

Під час повторного допиту, проведеного за клопотанням прокурора, свідок ОСОБА_15 пояснив, що за час відпочинку біля ставка ОСОБА_9 кудись відлучався. Однак свідок не бачив,чи приносив щось ОСОБА_9 , а також не бачив, чи клав щось ОСОБА_9 в багажник автомобіля ОСОБА_14 . Свідок вказав, що електричного обігрівача ні на столі, ні під столом в альтанці він не бачив. Також указав, що на вулиці було темно. Чужого автомобіля біля місця відпочинку компанії свідок не бачив.

3.7. Дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.

Стороною обвинувачення надано витяг з ЄРДР, з якого вбачається. що 06.08.2020 за заявою ОСОБА_8 було зареєстровано кримінальне провадження № 0000301 за ч. 3 ст. 185 КК України за фактом викрадення з автомобіля 7 пачок сигарет «BOND», обігрівача, сонцезахисних окулярів та бензинового двигуна з човна.

06.08.2020 заступник начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 повідомив начальника Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу огляду місця події, проведеного в с. Ситники 05.08.2020 на місці події - в урочищі Чорноволівський став біля с. Ситники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, на дверці автомобіля ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 виявлено та вилучено 5 слідів папілярних візерунків рук.

З протоколу огляду місця події, проведеного в с. Ситники 06.08.2020, вбачається, що на місці події - на території лісових насаджень в урочищі Чернятине біля с. Ситники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області виявлено та вилучено бензиновий двигун для човна «MERKURY».

06.08.2020 ОСОБА_9 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України - таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище.

ОСОБА_9 також було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та роз`яснено право на захист.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 07.08.2020 ОСОБА_9 вказав звідки він з товаришами приїхав на авто; показав місце, де їхня компанія зупинилася і відпочивала; де знаходився автомобіль з кунгом; місце, де знаходився автомобіль ВАЗ 2105; а також місце, де знаходився човен та місце на човні, де стояв двигун, який ОСОБА_9 зняв та викрав.

Відповідно до змісту протоколів огляду предметів від 07.08.2020 слідчий оглянув бензиновий двигун для човна «MERKURY» та електрообігрівач чорного кольору.

Постановами заступника начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 від 07.08.2020 указані вище електрообігрівач «ROVUS» модель НЕАТ-МС4 та бензиновий двигун для човна «MERKURY 2.5» визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

З розписки потерпілого ОСОБА_8 від 07.08.2020 вбачається, що він отримав від слідчого на відповідальне зберігання речові докази у кримінальному провадженні - двигун до човна «MERKURY» та електрообігрівач «ROVUS».

Відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 15.09.2020 № 8/819 ринкова вартість бувшого у використанні електрообігрівача марки «ROVUS»моделі«НЕАТ-МС4» станом на 06.08.2020 могла становити 223,33 грн.

Витрати на проведення указаної експертизи у кримінальному провадженні складають 653,80 грн, що підтверджується довідкою експертної установи.

З висновку експерта Черкаського НДЕКЦ від 28.09.2020 № 8/850 ринкова вартість пачки цигарок «BOND BLU 25» станом на 06.08.2020 становила 56,98 грн.

З довідки про витрати на проведення експертизи № 8-000850 від 28.09.2020 у кримінальному провадженні № 0000301 вбачається, що вартість експертизи становить 490,35 грн.

Ринкова вартість човнового мотора «MERKURY 2.5» станом на 06.08.2020 могла становити 7544,33 грн, що підтверджується висновком експерта Черкаського НДЕКЦ від 29.09.2020 № 8/792.

Вартість проведення цієї експертизи відповідно до довідки експертної установи становить 653,80 грн.

01.09.2020 для проведення дактилоскопічної експертизи слідчий відібрав зразки папілярних візерунків відтисків рук ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що зафіксовано у протоколах отримання зразків для експертизи.

Постановою заступника начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 від 01.09.2020 у кримінальному провадженні призначено дактилоскопічну експертизу.

Висновком експерта Черкаського НДЕКЦ від 08.09.2020 № 1/1525 встановлено таке:

- слід пальця руки розмірами 14х24 мм придатний для ідентифікації за ними особи, що його залишила. Слід пальця руки розмірами 12х12 см, слід папілярних узорів розмірами 10х7 мм, 18х7 мм та слід долоні руки розмірами 40х15 мм непридатні для ідентифікації за ними особи (осіб), що їх залишила (залишили);

- слід пальця руки розмірами 14х24 мм залишений вказівним пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та надана для порівняльного дослідження.

З довідки про витрати на проведення експертизи № 1-001525 від 08.09.2020 у кримінальному провадженні № 0000301 вбачається, що вартість експертизи становить 980,70 грн.

Відповідно до змісту протоколів про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2020 підозрюваному ОСОБА_9 та потерпілому ОСОБА_8 30.09.2020 надано доступ до матеріалів кримінального провадження № 0000301 в 1 томі на 162 аркушах.

30.09.2020 ОСОБА_9 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище.

Також було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та роз`яснено право на захист.

3.8. Дослідження речових доказів.

У судовому засіданні були надані для дослідження речові докази електрообігрівач «RОVUS» моделі НЕАТ-МС4 та двигун «MERKURY 2.5».

Обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив, що наданий для дослідження двигун «MERKURY 2.5» є саме тим двигуном, який ОСОБА_9 06.08.2020 відкрутив з човна біля ставка с. Ситники, а потім сховав у лісі.

Стосовно наданого на дослідження обігрівача «RОVUS» моделі НЕАТ-МС4 обвинувачений ОСОБА_9 повідомив, що цього обігрівача ніколи не бачив. Причетність до його викрадення заперечив.

3.9. Висновки щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Сторона обвинувачення обвинувачувала ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжки), поєднаному з проникненням у сховище.

Верховний суд у рішенні від 23.06.2020 у справі №159/3738/16-к зазначив, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Жоден з наданих стороною обвинувачення доказів не підтверджує того, що ОСОБА_9 , виявивши 06.08.2020 близько 03:00 год на території урочища Чорноволівський Став, на березі ставу біля с. Ситники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області автомобіль ВАЗ 2105 з днз НОМЕР_1 , яким володіє ОСОБА_12 , відкрив не замкнені водійські дверцята автомобіля, проник у середину салону автомобіля, та викрав із салону автомобіля 7 пачок сигарет «BOND BLU 25» та обігрівач електричний «ROVUS» моделі «НЕАТ-МС4».

Так, свідки не бачили факту проникнення ОСОБА_9 в зазначений автомобіль та викрадення з нього будь-яких речей. При цьому всі свідки та обвинувачений підтвердили, що перед поїздкою на ставок заїжджали до ОСОБА_9 додому, звідки він взяв кілька пачок сигарет BOND, якими в подальшому пригощав членів компанії.

Жоден зі свідків не бачив у ОСОБА_9 електрообігрівача «ROVUS». Відомостей про вилучення цього електрообігрівача у ОСОБА_9 матеріали справи не містять. При цьому суд звертає увагу, що у разі викрадення цього електрообігрівача у ОСОБА_9 не було перешкод для вивезення вкраденого обігрівача разом з викраденим двигуном з човна.

Крім того, з висновку судової дактилоскопічної експертизи вбачається, що водійська дверцята автомобіля ВАЗ 2105 з днз НОМЕР_1 містить лише слід пальця руки, що належить ОСОБА_8 , тобто власнику автомобіля.

З огляду на викладене суд вважає недоведеним, що ОСОБА_9 таємно викрав із належного потерпілому ОСОБА_8 автомобіля ВАЗ 2105 днз НОМЕР_1 семи пачок сигарет «BOND BLU 25» та обігрівача електричного «ROVUS» моделі «НЕАТ-МС4», тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище.

При цьому надані стороною обвинувачення докази є достовірними, достатніми, та у своїй сукупності надають можливість суду дійти висновку про те, що ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з корми на човні, таємно викрав бензиновий двигун марки «MERKURY» вартість якого, відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України від 29.09.2020 №8/792 складає 7544,33 грн.

З огляду на викладене суд поза розумним сумнівом встановив, а сторона обвинувачення довела, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

ІV. Дослідження матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

Відповідно до довідки КНП «Корсунь-Шевченківська ЦРЛ» від 01.09.2020 № 221 ОСОБА_9 за психіатричною та наркологічною допомогою до вказаної лікувальної установи не звертався.

Вироком Богуславського районного суду Київської області від 06.03.2020 по справі № 358/1036/18 ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк три роки і чотири місяці. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим терміном два роки та покладено на нього визначені ст. 76 КК України обов`язки.

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 31.08.2020 № 1372 ОСОБА_9 знятий з військового обліку 16.04.2020 як засуджений.

Відповідно до змісту довідки-характеристики від 02.09.2020 № 151, виданої виконавчим комітетом Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, ОСОБА_9 за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 загалом характеризується позитивно, однак фактично за указаною адресою не проживає.

Зі змісту довідки-характеристики від 23.01.2023 № 9/16-09-4, виданої виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради, вбачається, що ОСОБА_9 зареєстрований та проживає за вище вказаною адресою та позитивно характеризується за місцем проживання.

14.05.2022 ОСОБА_9 зареєстрував шлюб з ОСОБА_17 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 ).

ОСОБА_9 має на утриманні двох малолітніх дітей.

Черкаський районний сектор № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області на підставі ухвали суду виконав досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_9 станом н 16.08.2021. Відповідно до зазначеного у досудовій доповіді висновку, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства. Однак з огляду на відсутність з боку обвинуваченого ОСОБА_9 порушень порядку та умов відбування призначеного судом покарання під час перебування на обліку, позитивні зміни у його особистості, орган пробації вважає, що виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально виховних заходів, а саме проходження інформаційної лекції щодо недопущення скоєння нового злочину, формування правосвідомості та подолання агресивної поведінки. У разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає за доцільне заборонити обвинуваченому виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

V. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

В обвинувальному акті вказано про наявність обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття та добровільне відшкодування шкоди), а також вказано про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

У судових дебатах прокурор заявила про наявність такої обставина, яка пом`якшує покарання, як сприяння розкриттю правопорушення, однак вказала, що не вбачає щирого каяття та добровільного відшкодування шкоди.

При цьому у судових дебатах прокурор також вказала на наявність рецидиву як обставини, яка обтяжує покарання.

Що стосується щирого каяття слід зазначити наступне. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Такого висновку дійшов Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду при розглядісправи№199/6365/19. Під час судового розгляду судом не встановлено наявності такої обставини, як щире каяття обвинуваченого.

Також суд не встановив наявності добровільного відшкодування шкоди, оскільки обвинувачений під час слідчої дії лише видав працівникам поліції викрадений ним двигун до човна.

Однак суд погоджується з прокурором, що під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений сприяв розкриттю правопорушення в тій частині обвинувачення, яку він визнавав. Цю обставину суд визнає такою, що пом`якшує покарання.

В обвинувальному акті зазначено, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у ході досудового розслідування не встановлено.

Після оголошення прокурором в судових дебатах про наявність рецидиву як обставини, яка обтяжує покарання, захисник зазначив, що прокурор в цій частині вийшла за межі обвинувачення та просив не враховувати таку позицію. Захисник звернув увагу, що прокурор мала право і можливість змінити обвинувачення на будь якому етапі судового розгляду до оголошення судових дебатів, однак таким правом не скористалася.

Ураховуючи приписи ст. 337 КПК України суд погоджується з позицією сторони захисту і не враховує рецидив як обставину, що обтяжує покарання, оскільки інший підхід буде виходом за межі висунутого обвинувачення та призведе до погіршення становища обвинуваченого.

VІ. Мотиви призначення покарання.

За змістом статей 50,65 КК України, особі, яка скоїла правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відноситься до категорій кримінальних проступків відповідно до ст. 12 КК України, особу винного, який характеризується негативно, бере до уваги наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, слід призначити покарання в межах санкції інкримінованого правопорушення у виді штрафу, оскільки на переконання суду виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства.

Суд дійшов висновку, що саме такий захід впливу на засудженого є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При визначенні покарання суд також враховує таке.

Вироком Богуславського районного суду Київської області від 06.03.2020 по справі № 358/1036/18 ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк три роки і чотири місяці. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим терміном два роки та покладено на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_9 було встановлено іспитовий строк у період з 06.03.2020 до 05.03.2022.

У межах цього кримінального провадження ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення 06.08.2020, тобто під час іспитового строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Разом з тим, стаття 80 КК України передбачає умови звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Оскільки ОСОБА_9 вчинив нове кримінальне правопорушення 06.08.2020, то перебіг давності перервався та трирічний строк давності виконання обвинувального вироку розпочався 06.08.2020 та закінчився 05.08.2023, тобто закінчився до дня ухвалення вироку у цій справі.

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, у справі № 487/3326/15-к виснував, що якщо під час ухвалення вироку буде встановлено, що обвинувачений визнаний винуватим та засуджений за іншим вироком суду до покарання, від якого він не ухилявся і стосовно якого закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку, передбачені ч. 1 ст. 80 КК, то суд не може враховувати попередній вирок та призначати покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

З досудової доповіді вбачається, що ОСОБА_9 під час іспитового строку дотримувався покладених на нього обов`язків. Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_9 ухилявся від призначеного йому покарання.

Колегія суддів ККС дійшла висновку, що у статті 80 КК України передбачається нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлено імперативні строки, закінчення яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Суд неодноразово зазначав, що правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту. Це виключно одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас особа, засуджена до певного виду покарання, не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

З огляду на те, що 05.08.2023 закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку Богуславського районного суду Київської області від 06.03.2020 по справі № 358/1036/18 щодо призначення ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі на строк три роки і чотири місяці, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення покарання за сукупністю вироків.

Обвинувачений ОСОБА_9 має бути звільнений від відбування покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі строком три роки чотири місяці.

VІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Щодо обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, підстави для застосування прокурор не вбачала. Суд погоджується з позицією прокурора, оскільки обвинувачений завжди вчасно з`являвся до суду, порушень процесуальної поведінки не допускав.

Процесуальні витрати складаються з вартості проведеної судової товарознавчої експертизи у розмірі 2778,20 грн та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, а саме вони підлягають передачі у володіння та розпорядження власника - потерпілого ОСОБА_8 .

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 34000,00 (тридцять чотири тисячі) грн.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 80 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі строком три роки чотири місяці у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Богуславського районного суду Київської області від 06.03.2020.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 не застосовувати.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати у виді витрат на проведення судових експертиз у загальному розмірі 2778,20 (дві тисячі сімсот сімдесят вісім грн 20 коп) грн.

Речові докази: електрообігрівач «RОVUS» моделі НЕАТ-МС4, двигун «MERKURY 2.5», які зберігаються у власника ОСОБА_8 - залишити у володінні останнього.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану суд обмежується проголошенням резолютивної частини вироку, з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

СуддяОСОБА_1