Справа №705/1734/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м.Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 , подане по кримінальному провадженню № 0000023 від 13.03.2023, про зміну запобіжного заходу відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, інваліда ІІ групи загального захворювання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу відносно його підзахисного, в обґрунтування зазначивши наступне.

У СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000023 від 13.03.2023 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.04.2023, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, до 28 травня 2023 року включно, з можливістю внесення застави - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 400,00 грн.

03.04.2023, у зв`язку з внесення застави, підозрюваного ОСОБА_4 звільнено з під варти та покладено на нього ряд обов`язків.

Постановою керівника Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 за клопотанням старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 30.06.2023.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.05.2023 ОСОБА_4 продовжено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного до 30.06.2023, включно.

Під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, таке рішення обґрунтовано тим, що існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що відносно ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме:

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою подальшого ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки усвідомлює, що він вчинив умисний особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останнього до переховування. Разом з тим, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Також, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_4 перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни їх показань, так як підозрюваним було отримано копії процесуальних документів, які містять відомості з повними анкетними даними свідків та потерпілого. Хоча під час досудового розслідування потерпілий та свідки були допитані. Разом з тим, відповідно до вимог КПК України, доказом для суду, який розглядатиме кримінальне провадження по суті, є тільки ті покази, які суд здобував безпосередньо під час судового розгляду, а тому ризик впливу на свідків є високим. Крім цього, сам злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 полягає в незаконному впливі на потерпілого та його родичів.

Пункт 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не прибувати за викликом слідчого, прокурора, затягувати проведення досудового розслідування.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування активно сприяє у розкритті кримінального правопорушення та співпрацює з уповноваженими особами органу досудового розслідування задля встановлення обставин події кримінального правопорушення, що мають значення для кримінального провадження.

Також, слід зазначити, що ОСОБА_4 , відповідно до характеристики зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , за час проживання зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, проживає спільно з дружиною та двома малолітніми дітьми, при цьому є пенсіонером з 2 групою інвалідності. Відповідно до службової характеристики на колишнього співробітника Державної кримінально-виконавчої служби України ОСОБА_4 зарекомендував себе як сумлінний, чесний, працелюбний та професійний працівник.

Крім того, ОСОБА_4 проходив службу на посаді начальника Уманського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області у званні підполковник внутрішньої служби та має численні нагороди, що характеризує його виключно з позитивної сторони.

Однак, у зв`язку з обранням щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у 100 (ста) розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 400,00 грн., родина останнього зібрала необхідну суму та внесла заставу, однак, у зв`язку із цим запобіжним заходом, він позбавлений будь якого грошового забезпечення, оскільки кошти на внесення застави були позичені, тому на сьогоднішній день у нього та його родини виникли боргові зобов`язання, що створило умову на ненормальну життєдіяльність його та сім`ї, а також на нормальне забезпечення елементарних потреб, таких як харчування, оплату комунальних послуг за місцем проживання, купівлі ліків малолітнім дітям, які останнім часом хворіють.

Захисник вказує, що оцінюючи ризик можливого переховування підозрюваного, слід брати до уваги також і практику Європейського суду із захисту прав людини, а тому треба розуміти, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, у якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

У той час, як серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти, тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України можна зазначити, що свідки на покази яких посилався орган досудового розслідування при обранні запобіжного заходу, зокрема, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , були понятими при проведенні слідчих дій, які своїми показами наданими в сукупності не можуть повідомити про обставини вчинення злочину, а лише повідомити про порядок та процедуру проведення слідчих дій, щодо показань свідка ОСОБА_12 , а також потерпілого ОСОБА_13 , які є чоловіком та дружиною, їх покази ідентичні між собою, крім того, заява написана потерпілим ОСОБА_13 також є ідентичною по тексту їх показанням, що дає підстави вважати, що показання як свідок ОСОБА_12 , так і потерпілий ОСОБА_13 не надавали працівникам правоохоронного органу. В свою чергу, під час досудового розслідування було допитано ряд свідків, зокрема, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , допит яких було ініційовано стороною захисту, які в свою чергу, підтвердили покази підозрюваного ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , тому ризик вказаний стороною обвинувачення не може існувати, оскільки більшість свідків, які мають значення для розгляду справи по суті в суді, а також встановленню всіх обставин кримінального правопорушення, були допитані слідчим без будь якого примусу. Крім того, останніми надавалися докази на підтвердження їх показів, а саме копії довіреності, фотозображень переписок з месенджера «Вайбер», тому стверджувати, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 будуть впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні не можна, а тому і відсутні ризики.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України можна зазначити, що перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не прибувати за викликом слідчого, прокурора, затягувати проведення досудового розслідування - це виключно формальний ризик, який в свою чергу, нічим не підтверджується, оскільки на сьогоднішній день підозрюваним ОСОБА_4 належно виконуються покладені на нього обов`язки.

Крім того, п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України передбачає виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, однак таких матеріалів не зазначено.

Зважаючи на відсутність судимостей, позитивну репутацію, майновий стан, вік та стан здоров`я, наявність міцних соціальних зв`язків, дотримання умов раніше застосованого запобіжного заходу, виконання всіх обов`язків, покладених на ОСОБА_4 в межах кримінального провадження, можна дійти висновку, що ризики відповідно до пунктів 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо підозрюваного ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та нормального існування його та його родини.

Просить змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 із застави на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби з 22.00 години по 05.00 годину наступного дня.

Встановити для підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_13 та свідками у кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника ОСОБА_6 щодо зміни міри запобіжного заходу відносно його підзахисного ОСОБА_4 . Зазначив, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження в межах якого його підзахисний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, останньому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави. ОСОБА_4 було звільнено з під варти після сплати визначеного розміру застави та покладено на нього ряд обов`язків. Сплата останнім застави призвела до погіршення стану підозрюваного та його сім`ї, оскільки ці кошти були позичені і, у зв`язку з цим утворилося боргове зобов`язання, а на утриманні обвинуваченого перебуває двоє малолітніх дітей та дружина, яких ОСОБА_4 зобов`язаний забезпечувати усім необхідним, в тому числі ліками та продуктами харчування. Враховуючи поведінку його підзахисного, а також дані, що характеризують його особу як за місцем проживання, так і за місцем останньої роботи, наявність відзнак за наполегливу працю, а також відсутність, на його думку, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просить суд змінити обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід з застави на домашній арешт у нічну пору доби. Вважає такий запобіжний захід достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та нормального існування його та його родини.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників та просив суд клопотання задовольнити, змінити йому запобіжний захід у виді застави на домашній арешт у нічну пору доби.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника, вважає, що при обранні відносно підозрюваного міри запобіжного заходу були досліджені усі можливі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і стороною захисту не надано ніяких нових доказів, які не були попередньо досліджені слідчим суддею. Тому вважає, що наявні ризики не зменшилися, а в разі виконання обов`язків, покладених на підозрюваного судом при застосуванні запобіжного заходу, кошти, внесені в якості застави, не будуть конфісковані. Також стороною захисту не надано доказів того, що підозрюваний не має достатньо можливостей для забезпечення своєї сім`ї.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, врахувавши позицію прокурора та дослідивши письмові матеріали клопотання прийшов до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 201 КПК захисник підозрюваного, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу. Згідно із ч. 4 цієї статті таке клопотання розглядається слідчим суддею згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування.

Тому, при розгляді питання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя має виходити з того, чи доводить особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність обґрунтованої підозри або свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, такі обставини мають бути новими, тобто які з`явилися після постановлення попередньої ухвали про застосування/продовження запобіжного заходу, або не були відомі суду.

Проаналізувавши вказане клопотання, додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін щодо наявності таких обставин, слідчий суддя приходить висновку про те, що стороною захисту не наведено таких обставин, які можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Так, виходячи зі змісту клопотання, сторона захисту фактично висловлює незгоду із доводами слідчого судді при обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу, а також при продовженні строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного та висновками, викладеними в ухвалах від 01.04.2023 та 26.05.2023. У той же час, така незгода сама по собі не може бути підставою для зміни запобіжного заходу, а сторона захисту не була позбавлена права оскаржити відповідне рішення до апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, таким правом сторона захисту скористалася після обрання запобіжного заходу і відповідне рішення переглядалося в апеляційному порядку та залишено без змін судом апеляційної інстанції, який погодився з наявністю ризиків такого рівня, які можуть бути нівельовані саме запобіжним заходом у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави. А після продовження обов`язків, покладених на підозрюваного судом, у зв`язку зі сплатою застави, стороною захисту навіть не ставилося питання щодо оскарження такого рішення, що також є підтвердженням обґрунтованості вказаних в ухвалі ризиків.

Щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, їх зменшення чи зникнення з часу останнього продовження строку дії, то слідчий суддя не може погодитися із вказаним.

Так, відсутність ризиків переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого, а також можливість перешкоджати слідству іншим шляхом, що були встановлені під час обрання запобіжного заходу та продовження дії обов`язків, покладених на підозрюваного судом, захисник пов`язує з даними, що характеризують особу підозрюваного, формальністю ризиків та наявністю показань свідків, наданих на користь підозрюваного, а також забезпеченням підозрюваним протягом усього строку досудового розслідування належної процесуальної поведінки та сприяння розкриттю злочину.

На думку суду, такі обставини не можуть свідчити про те, що ризики, які були встановлені слідчим суддею, автоматично перестали існувати або зменшились.

При констатації продовження існування ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування суд виходив із комплексу обставин (тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється особа, можливості для виїзду закордон та соціальний статус, обставини кримінального провадження).

Зазначені обставини, на переконання слідчого судді, продовжують існувати, і вказаний ризик дійсно може продовжувати існувати.

Існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого, пов`язане, у першу чергу, із процедурою отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а також показання потерпілого, відповідно до якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав.

З огляду на це, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та потерпілого та дослідження їх судом.

На переконання слідчого судді, наведені захисниками доводи жодним чином не дають підстав для висновку про відсутність існування ризику перешкоджання проведення розслідування іншим шляхом, з урахуванням введеного в Україні воєнного стану.

Доводи сторони захисту щодо необхідності утримувати малолітніх дітей та наявність заохочень за останнім місцем роботи також не є новими обставинами, які не були відомі слідчому судді та не переглядалися судами під час попередніх засідань щодо запобіжного заходу.

Також слідчий суддя вважає, що не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу належна процесуальна поведінка підозрюваного, оскільки це є його обов`язком, та виникнення боргового зобов`язання внаслідок сплати визначеного судом розміру застави, оскільки це не спростовує наявних ризиків та не зменшує суспільну небезпеку кримінального правопорушення, а сама застава фактично забезпечує дотримання обмежень запобіжного заходу.

З огляду на наявні матеріали слідчий суддя доходить висновку, що застосований відносно підозрюваного запобіжний захід наразі достатньою мірою нівелює наявні ризики, та забезпечує відповідну процесуальну поведінку підозрюваного та недопущення реалізації ним ризиків.

Враховуючи, що стороною захисту не наведено обставин, які можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 193-194, 201, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000023 від 13.03.2023.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1