У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2024 Справа №607/2390/24 Провадження №1-кс/607/752/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0002367 від 03.10.2023 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Доброводи Збаразького району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить застосувати щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, строком на 2 місяці.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України, а також на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Окрім того, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього судом обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання, з наведених у ньому мотивів, просив задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора вказавши, що підозра, пред`явлена ОСОБА_4 , є необґрунтованою, наведені у клопотанні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, прокурором не доведені. У випадку, якщо суд прийде до переконання про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, просив застосувати до нього арешт в нічну пору доби.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію адвоката ОСОБА_6 , просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку своїх захисників.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчий суддя на підставі витягу з ЄРДР установив, що слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002367 від 03.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України.

Правоохоронними органами ставиться у провину підозрюваному ОСОБА_4 сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчиненого щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

30.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України.

Дослідивши обставини вчинення зазначених кримінальних правопорушень, не вирішуючи питання про доведеність вини, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України.

Вказане підтверджується доказами, а саме: протоколом обшуку приміщення ГО «Сильна Галичина», за адресою: м. Тернопіль вул. Грушевського, 23, офіс 3П, від 21.06.2023; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27.12.2023; висновками експертів №СЕ-19/120-24/21-ДД від 04.01.2024, №СЕ-19/120-24/30-ДД від 09.01.2024, №СЕ-19/120-24/27-ДД від 05.01.2024, №СЕ-19/120-24/29-ДД від 10.01.2024, №СЕ-19/120-24/33-ДД від 08.01.2024, №СЕ-19/120-24/32-ДД від 11.01.2024, №СЕ-19/120-24/23-ДД від 04.01.2024, №СЕ-19/120-24/24-ДД від 05.01.2024, №СЕ-19/120-24/26-ДД від 10.01.2024, №СЕ-19/120-24/35-ДД від 05.01.2024; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 12.01.2024; інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 15.02.2023; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , від 21.06.2023; висновком експерта №СЕ-19/120-23/12755 від 25.12.2023; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом тимчасового доступу від 30.11.2023; висновком експерта №СЕ-19/120-23/12753-КТ від 22.12.2023; протоколом огляду від 13.01.2024; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В свою чергу, підозрюваним та стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на його непричетність до злочинів, у вчиненні яких йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п.4 ч.2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкцією ч.2 ст.332 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме: п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 . На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, який стверджується тим, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_4 , а відтак останній як особисто, так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан досудового розслідування, судового розгляду та його результати. Поряд з цим, відповідно до положення ч.2 ст.23 КПК України, не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також, згідно ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків і дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя враховує, що злочинна діяльність ОСОБА_4 є багатоепізодовою та до неї можуть бути причетні інші особи. На даний час органом досудового розслідування проведено тільки ряд першочергових слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню та продовжуються проводитись слідчі дії, спрямовані на встановлення осіб, яким ОСОБА_4 сприяв незаконно перетнути держаний кордон України, встановлення місця знаходження та вилучення документів із даними про зазначених осіб, встановлення інших осіб, які причетні до злочинної діяльності, та свідків вчиненого ним кримінального правопорушення.

Однак, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей насамперед не відшукані на даний час документи, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Разом з тим, враховуючи, що злочинна діяльність ОСОБА_4 є багатоепізодовою, він є непрацюючим та немає законного джерела доходу, слідчий суддя вважає доведеним ризик, зазначений у клопотанні сторони обвинувачення та передбачений, п.5 ст.177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням того, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням характеру вчинених кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим, характеру та обставин справи, особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що клопоче сторона захисту, не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Окрім того, у слідчого судді відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримувати ОСОБА_4 під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінальних правопорушень, приходить до висновку про доцільність визначити йому заставу в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та забезпечить його належну поведінку у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя також враховує, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного, в разі внесення ним застави, обов`язки, що визначені ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню та слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначеним розміром застави підозрюваному ОСОБА_4 , водночас в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

У задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 30.03.2024 включно.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: ТУ ДСА України в Тернопільській області код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №607/2390/24, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.02.2024.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання в УДМС в Тернопільській області свої паспорти для виїзду за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 30.03.2024.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також надіслати уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1