ун. № 759/5368/20
пр. № 1-кп/759/200/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000112 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники - представник потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується в наступному. Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку березня 2019 року ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу станції метро Академмістечко, вступив в злочинну змову з невстановленою органом досудового розслідування особою на ім`я « ОСОБА_7 », з метою заволодіння грошовими коштами Фонду гарантування вкладів фізичних, шляхом надання копії свої персональних паспортних даних останньому.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, що перебувають на рахунках Фонду гарантування вкладів фізичних в сумі 200 000 гривень, які були призначені до виплати ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , як вкладниці АТ «Дельта Банк», останній 18.04.2019, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи що остання не уповноважувала його на виконання таких дій, ОСОБА_9 передав копії документів, які посвідчують його особу невстановленій особі з метою подальшого виготовлення нотаріально посвідченої довіреності на його ім`я від імені ОСОБА_8 .

В подальшому, невстановлена органом досудового розслідування особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений час, вчинила підробку довіреності, яка була посвідчена приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу, Київської області ОСОБА_10 , на нотаріальному бланку серії ННМ № 553732, шляхом видалення частину тексту довіреності та внесення до даних щодо довірителя, особистих анкетних даних ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та анкетних даний ОСОБА_3 , як особи яку уповноважено представляти інтереси останньої.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні пособництва у підроблені нотаріально посвідченої довіреності на бланку серії НОМЕР_1 , з метою її подальшого використання в своїй протиправній діяльності, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Окрім цього, 05.04.2019 року ОСОБА_3 , усвідомлюючи те, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не уповноважувала його діяти від її імені в банках-агентах фонду гарантування вкладів фізичних осіб, перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 20, у відділенні АТ «ПУМБ» подав працівнику банку, нотаріально посвідчену довіреність яка була нібито видана від імені ОСОБА_8 на нотаріальному бланку ННМ № 553732.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні використання завідомо підробленої нотаріально посвідченої довіреності на нотаріальному бланку ННМ № 553732, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Окрім цього, приблизно на початку березня 2019 року ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу станції метро Академмістечко, вступив в злочинну змову з невстановленою органом досудового розслідування особою на ім`я « ОСОБА_7 », з метою заволодіння грошовими коштами Фонду гарантування вкладів фізичних шляхом надання копії своїх персональних паспортних даних останньому.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, що перебувають на рахунках Фонду гарантування вкладів фізичних в сумі 200 000 гривень, які були призначені до виплати ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , як вкладниці АТ «Дельта Банк», останній 05.04.2019, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи що остання не уповноважувала його на виконання таких дій, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 20, у відділенні АТ «ПУМБ», пред`явив працівнику банку паспорт громадянина України на своє ім`я та довіреність, яку було нібито видано від імені ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та посвідченої приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_10 , серія ННМ № 553732, що зареєстрована в реєстрі №851.

Реалізуючи всій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, які перебували на рахунку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для виплат вкладникам АТ «Дельта Банк», шляхом використання завідомо підробленого документу, а саме - довіреності серія ННМ № 553732, що зареєстрована в реєстрі №851, ОСОБА_3 05.04.2018 (точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було), перебуваючи у відділені АТ «ПУМБ» що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 20, подав завідомо неправдиву нотаріальну довіреність для отримання грошових коштів як представника ОСОБА_8 , в свою чергу виконавши всі необхідні дії для незаконного заволодіння грошовими коштами в сумі 200 000 гривень, що перебувають на рахунках рахунку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Того ж дня останній отримав в касі банку за вищевказаною адресою гроші в сумі 200 000 гривень, які були виплачені йому з рахунків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Окрім цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами з рахунків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_3 приблизно на початку березня 2019 року, перебуваючи поблизу станції метро Академмістечко, вступив в злочинну змову з невстановленою органом досудового розслідування особою на ім`я « ОСОБА_7 », з метою заволодіння грошовими коштами Фонду гарантування вкладів фізичних, шляхом надання копії своїх персональних паспортних даних останньому.

З метою продовження виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, що перебувають на рахунках Фонду гарантування вкладів фізичних в сумі 180 149 гривень 50 копійок, які були призначені до виплати ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , як вкладнику АТ «Дельта Банк», останній 18.04.2019, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи що остання не уповноважувала його на виконання таких дій, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр. А. Палладіна, 18/30, у відділенні АТ «ТАСКОМБАНК», пред`явив працівнику банку паспорт громадянина України на своє ім`я та довіреність яку було нібито видано від імені ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , та посвідченої приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_10 , серія ННМ № 553729, що зареєстрована в реєстрі №848.

Реалізуючи всій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, які перебували на рахунку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для виплат вкладникам АТ «Дельта Банк», шляхом використання завідомо підробленого документу, а саме довіреності серія ННМ № 553729, що зареєстрована в реєстрі №848, ОСОБА_3 18.04.2018 (точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було), перебуваючи у відділені АТ «ТАСКОМБАНК» що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. А. Палладіна, 18/30, подав завідомо неправдиву нотаріальну довіреність для отримання грошових коштів як представника ОСОБА_11 , в свою чергу виконавши всі необхідні дії для незаконного заволодіння грошовими коштами в сумі 180 149 гривень 50 копійок, що перебувають на рахунках рахунку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Того ж дня останній отримав в касі банку за вищевказаною адресою гроші в сумі 180 149 гривень 50 копійок, які були виплачені йому з рахунків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні заволодіння грошовими коштами, в сумі 380 149 гривень 50 копійок, що належать «Фонду гарантування вкладів фізичних осіб», тим самим спричинивши збитків у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Окрім цього, приблизно на початку березня 2019 року ОСОБА_3 перебуваючи поблизу станції метро Академмістечко, вступив в злочинну змову з невстановленою органом досудового розслідування особою на ім`я « ОСОБА_7 », з метою заволодіння грошовими коштами Фонду гарантування вкладів фізичних, шляхом надання копії свої персональних паспортних даних останньому.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, що перебувають на рахунках Фонду гарантування вкладів фізичних в сумі 180 149 грн. 50 копійок, які були призначені до виплати ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , як вкладнику АТ «Дельта Банк», останній 18.04.2019, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи що остання не уповноважувала його на виконання таких дій ОСОБА_9 передав копії документів, які посвідчують його особу невстановленій особі з метою подальшого виготовлення нотаріально посвідченої довіреності на його ім`я від імені ОСОБА_11 .

В подальшому, невстановлена органом досудового розслідування особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений час, вчинила підробку довіреності, яка була посвідчена приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу, Київської області ОСОБА_10 , на нотаріальному бланку серії ННМ № 553729 шляхом видалення частину тексту довіреності та внесення до даних щодо довірителя особистих анкетних даних ОСОБА_11 та анкетних даних ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні пособництва у повторному підроблені нотаріально посвідченої довіреності на бланку серії ННМ № 553729, що надала право останньому на отримання грошей з рахунків фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з метою її подальшого використання в своїй протиправній діяльності, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України.

Окрім цього, 18.04.2019 року ОСОБА_3 , усвідомлюючи те що ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , не уповноважував його діяти від імені в банках-агентах фонду гарантування вкладів фізичних осіб, перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект А. Палладіна, 18/30, у відділенні АТ «ТАСКОМБАНК» подав працівнику банку, нотаріально посвідчену довіреність яка була нібито видана від ОСОБА_11 на нотаріальному бланку ННМ № 553729.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні використання завідомо підробленої нотаріально посвідченої довіреності на нотаріальному бланку ННМ № 553729, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не визнав у повному обсязі, суду показав, що орієнтовно восени 2018 року наглядно знайомий ОСОБА_12 запропонував йому неофіційну роботу, яка полягала в знятті грошових коштів в банках за довіреністю в інтересах інших людей від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Для оформлення довіреності він надав наглядно знайомому ОСОБА_13 копії свого паспорту та ідентифікаційного номеру. Приблизно через два місяці до нього зателефонував ОСОБА_13 та попросив під`їхати до відділення «Альфа Банку», яке знаходиться в районі площі «Льва Толстого», де він зустрівся ще з одним знайомим на ім`я ОСОБА_14 , який передав йому довіреність, яка була підписана ОСОБА_8 . Вони пішли до вказаного банку, де він подав документи, після чого вийшли з банку та розійшлись. Грошових коштів з даного банку він не отримав.

Ще через деякий час до нього зателефонував ОСОБА_13 та попросив під`їхати до відділення банку «Пумб», яке знаходиться біля ст. м. «Політехнічний інститут», де наглядно знайомий ОСОБА_7 передав йому довіреність та декларацію, які він подав до вказаного банку разом із своїм паспортом та ідентифікаційним номером. Йому сказали чекати. Через деякий час вони знову приїхали до вказаного банку, однак грошових коштів він там не отримав. Після чого вони поїхали в ТЦ «Комод», який знаходиться в районі ст. м. «Лівобережна», де у відділенні банку отримали грошові кошти приблизно 200 000 гривень, які він одразу віддав ОСОБА_15 .

Ще через деякий час він з наглядно знайомим на ім`я ОСОБА_7 пішли до відділення «Таскомбанку», яке знаходиться в районі ст.м. «Академмістечко», де документи у нього приймала дівчина, яка в ході судового розгляду була допитана в якості свідка. Через два тижні він отримав грошові кошти у сумі орієнтовно 180 000 гривень.

Особисто він не знав осіб, які видавали на нього довіреності, а також не знає яким чином оформлювались вказані довіреності та присутнім при їх оформленні він не був. За кожне отримання в банку грошових коштів він отримував 5 000 гривень. Від ОСОБА_16 йому передали дві довіреності, за якими він був впевнений, що має право здійснювати їх представництво, однак ніколи з ними не бачився та не знав їх.

ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 представлялись йому позаштатними співробітниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Вони показували йому документи, що є співробітниками фірми, назву якої не пам`ятає. Вони не могли самостійно здійснювати ці операції, у зв`язку з чим найняли його. Дані особи спілкувались з працівниками банку, зокрема ОСОБА_7 підходив до начальника відділення банку, яке знаходиться в районі ст.м. «Академмістечко». На допиті у співробітників ГУ НП в м. Києві він впізнавав зазначених осіб, однак не може сказати в якому саме кримінальному провадженні.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме:

- показання допитаного в судовому засіданні представника потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що він працює на посаді заступника начальника відділу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та свідком вказаних подій не був. Також повідомив, що виплати гарантованих сум вкладів здійснюються згідно положення про порядок відшкодування Фондом гарантованих вкладів. Якщо особа має право на відшкодування гарантованої суми, вона вноситься в спеціальний реєстр автоматизованої системи, до якої мають доступ відповідні банки, які здійснюють виплати. Особа може отримати грошові кошти, звернувшись до визначених положенням банків, надавши паспорт громадянина України, ідентифікаційний номер, а у разі якщо особою була видана довіреність на отримання грошових коштів іншою особою, надається довіреність. Також, якщо особа зареєстрована на території АР Крим, додатково надається довідка про реєстрацію на території України, за якою дані особи не проживають фактично на території АР Крим та декларацію про відсутність громадянства Росії. Прийом та перевірку поданих документів для виплати грошових коштів здійснює банк-агент в автоматичному режимі відповідно до вищезгаданих положень. Після перевірки документів банк виплачує особі, яка подала документи, грошові кошти, які Фонд гарантування вкладів фізичних осіб пізніше повертає на рахунок банку. Відповідно до даних Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_11 отримали грошові кошти. Цивільний позов підтримує в повному обсязі з викладених в ньому підстав;

- показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_17 , який суду показав, що в період часу з березня по червень 2019 року він працював у банку «Пумб» у всіх відділеннях по місту Києві, зокрема у відділенні по проспекту Перемоги, 20 в м. Києві. В його посадові обов`язки входило: відкриття рахунків, кредитів, депозитів та інші банківські операції, зокрема здійснював прийом документів на виплати з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Серед документів, які надав ОСОБА_9 , якого він погано пам`ятає та не може упізнати в залі судового засідання, була довіреність. Після отримання необхідних документів вони направлялись для перевірки до служби безпеки банку, яка підтверджувала достовірність документів та погоджувала виплату. Виплата здійснювалася через касу банку. В його обов`язки входив лише прийом документів: копії паспорту, ідентифікаційного номеру, довіреності та передача їх для перевірки до служби безпеки банку. До процесу видачі грошових коштів він відношення не мав;

- показання допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 , яка суду показала, що на даний час вона працює заступником начальника відділення в АТ «Таскомбанк» з операційної діяльності. В період часу з 18.01.2019 по 12.05.2019 вона була спеціалістом по роботі з клієнтами Київського відділення № 52 АТ «Таскомбанк», який знаходився за адресою: м. Київ, просп. Ак. Палладіна, 18/30. В 20 числах квітня 2019 року до неї звернувся клієнт, якого вона упізнала в залі судових засідань як обвинуваченого ОСОБА_3 , який просив зробити виплату з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за довіреністю, надавши всі відповідні документи. Прийнявши всі документи в оригіналі: паспорт громадянина України, ідентифікаційний номер, довідку про місце проживання, довіреність від ОСОБА_11 , декларацію про відсутність проживання на території країни-окупанта та, зробивши їх копії, вона направила їх до головного офісу для перевірки в управлінні адміністрування юридичних справ та розгляду для здійснення відповідної виплати, так як вона не могла самостійно погодити дані виплати. Приблизно через тиждень головний офіс погодив дану виплату, після чого була здійснена виплата клієнту. Довіреність Королю була видана ОСОБА_11 . Згода на виплату була надана по електронній пошті орієнтовно через 4-5 днів. За цей час ОСОБА_3 двічі приходив та дізнавався чи може він отримати грошові кошти. Разом з ОСОБА_3 був ще один чоловік приблизно 35 років, середнього зросту з бородою, який, як вона уважає, привів ОСОБА_3 до банку, задавав їй уточнюючі запитання та просив прискорити видачу грошових коштів. ОСОБА_3 були виплачені грошові кошти готівкою через касу банку касиром ОСОБА_19 , після чого він з вищевказаним чоловіком пішли з банку;

- лист «Таскомбанку» від 17.05.2019 № 3098/47-БТ на запит слідчого, відповідно до якого зазначено, що 18.04.2019 ОСОБА_3 на підставі довіреності № 848 від 20.11.2018, виданої ОСОБА_11 , отримав грошові кошти у сумі 180 149 гривень 50 копійок, які були призначені до виплати ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , як вкладнику АТ «Дельта Банк» (т. 1 а.п. 105);

- ксерокопія довіреності серії ННМ № 553729, що зареєстрована в реєстрі №848, відповідно до якої ОСОБА_11 уповноважує ОСОБА_3 отримати грошові кошти, які перебували на рахунку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для виплат вкладникам АТ «Дельта Банк» (т. 1 а.п. 106-107);

- документи, вилучені в АТ «ПУМБ» щодо виплат грошових коштів, які перебували на рахунку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для виплат вкладникам АТ «Дельта Банк» на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 09.07.2019 в межах кримінального провадження №0003599 від 21.05.2019 року:

1) нотаріально завірена копія довіреності серії ННМ № 553732, що зареєстрована в реєстрі №851, відповідно до якої ОСОБА_8 уповноважує ОСОБА_3 отримати грошові кошти, які перебували на рахунку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для виплат вкладникам АТ «Дельта Банк» (т. 1 а.п. 113);

2) нотаріально завірена особиста декларація про відсутність громадянства держави-окупанта від 03.04.2019, відповідно до якої ОСОБА_8 підтвердила відсутність в неї громадянства РФ (т.1 а.п. 114);

3) копія довідки, засвідчена ОСОБА_3 , про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11.06.2018 № , відповідно до якої ОСОБА_8 є внутрішьо переміщеною особою (т.1 а.п. 118);

4) копії паспорту громадянина України та ідентифікаційного номеру ОСОБА_3 (т. 115-117);

5) банківська виписка з АТ "ПУМБ", відповідно до якої 05.04.2019 ОСОБА_3 отримав грошові кошти у сумі 200 000 гривень 00 копійок, які були призначені до виплати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , як вкладнику АТ «Дельта Банк» (т. 1 а.п. 112);

- копії документів, вилучених в приватного нотаріуса ОСОБА_10 щодо посвідчення довіреностей в реєстрі № 851 та № 848 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 13.01.2020 в межах кримінального провадження №0000112 від 08.01.2020 року:

1) копія нотаріально завіреної довіреності серії ННІ № 266102, що зареєстрована в реєстрі №848, відповідно до якої ОСОБА_20 уповноважує ОСОБА_21 на певні дії (т.1 а.п. 126);

2) копія витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, відповідно до якого приватний нотаріус у реєстрі нотаріальних дій під номером 848 посвідчував довіреність від імені ОСОБА_20 на вчинення певних дій ОСОБА_21 , використавши бланк ННІ 266102 (т.1 а.п. 129);

3) копія сторінок журналу для реєстрації нотаріальних дій, відповідно до яких за реєстровим номером 851 нотаріусом посвідчено іншу нотаріальну дію від 08.06.2018 (т. 1 а.п. 123-125);

- листи приватного нотаріуса ОСОБА_10 від 16.01.2020 № 1/01-16 та від 22.01.2020 № 2/01-16, відповідно до яких приватний нотаріус зазначає, що довіреностей, зареєстрованих в реєстрах № 851 від 21.11.1018 та № 848 від 20.11.2018 не існує; за вказаними реєстраційними номерами та в інший день - 08.06.2018 посвідчені інші нотаріальні дії; на спеціальних бланках нотаріальних документів серії ННМ № 553732 та ННМ № 553729 посвідчувалися довіреності від імені інших осіб (т. 1 а.п. 130-131);

- лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26.02.2020 № 0.184-6583/0/15-20, відповідно до якого надано інформацію щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , з якої вбачається, що 21.11.2018 та 20.11.2018 (дати вчинення нотаріальних дій згідно довіреностей) вказані особи не перетинали державний кордон України (т. 1 а.п. 132);

- протокол обшуку від 24.02.2020, відповідно до якого за місцем проживання ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 проведено обшук, де виявлено та вилучено: п`ять мобільних телефонів, два ноутбуки та два флеш носії інформації(т.1.а.п. 133-138).

Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно із ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 пред`явлено звинувачення у заволодінні грошовими коштами в сумі 380 149 гривень 50 копійок, що належать «Фонду гарантування вкладів фізичних осіб», тим самим спричинивши збитків у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У викладі фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення зазначено, що умисел ОСОБА_3 полягав у заволодінні грошовими коштами, які перебували на рахунку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для виплат вкладникам АТ «Дельта Банк», шляхом обману та використання завідомо підроблених документів, а саме - довіреностей серії ННМ № 553729, що зареєстрована в реєстрі №848 та ННМ № 553732, що зареєстрована в реєстрі №851.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що восени 2018 року йому запропонували неофіційну роботу, яка полягала у знятті коштів в банках за довіреністю в інтересах інших людей від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Для оформлення довіреностей він надавав наглядно знайомим особам, яких він у ході досудового розслідування упізнавав під час слідчої дії - впізнання за фотокартками, копії свого паспорту та ідентифікаційного номеру. Ці особи оформили йому дві довіреності, які він подав співробітникам банку та на підставі яких він отримав в АТ «ПУМБ» орієнтовно 200 000 гривень, в АТ «Таскомбанк» - 180 000 гривень, які відразу віддав особам, які представлялися позаштатними співробітниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. За кожну операцію він отримав по 5 000 гривень.

Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства.

При шахрайстві потерпілий переконаний у тому, що він розпоряджається майном за власною волею, у своїх інтересах або принаймні не на шкоду цим інтересам. Така його переконаність є результатом впливу на нього шахрая, а саме, введення потерпілого в оману щодо правомірності передачі ним винному майна чи надання йому права на майно.

Обман як спосіб шахрайського заволодіння чужим майном чи придбання права на таке майно полягає у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних відомостей, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого, з метою введення в оману потерпілого. Обман при шахрайстві застосовується винним з метою викликати у потерпілого впевненість про вигідність або обов`язковість передачі йому майна чи права на нього.

При цьому матеріали даного кримінального провадження не містять жодної заяви (повідомлення) від особи (осіб), яким би було спричинено матеріальну шкоду діями ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, відомості до ЄРДР за № 0000112 за ч. 3 ст. 190 КК України внесені 08.01.2020 за матеріалами правоохоронних та контролюючих органів.

04.02.2020 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до обвинувального акту потерпілим у даному кримінальному провадженні визначено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Проте, у реєстрі матеріалів досудового розслідування такого процесуального рішення не зазначено.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, 12.03.2020 органом досудового розслідування залучено представника потерпілого - представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі адвоката ОСОБА_6 .

Проте, згідно того ж реєстру матеріалів досудового розслідування, жодна особа в якості потерпілого в ході досудового розслідування допитана не була, зокрема і представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_6 .

Під час судового розгляду залучений органом досудового розслідування представник потерпілого ОСОБА_6 надав покази щодо порядку відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб гарантованих вкладів, зазначивши, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 отримали гарантовані суми вкладів. Однак, представник потерпілого не повідомляв, що такими діями Фонду гарантування вкладів фізичних осіб була заподіяна матеріальна шкода.

Більше того, представник потерпілого не повідомляв, щоб з даного приводу до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зверталися ОСОБА_8 чи ОСОБА_11 або їх довірена особа щодо неотримання гарантованих сум вкладів.

У позовній заяві, поданій представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_6 , також не зазначено про заподіяну Фонду гарантування вкладів фізичних осіб будь-яку матеріальну шкоду.

Свідок ОСОБА_18 зазначила, що вона, працюючи в АТ «Таскомбанк», приймала документи у ОСОБА_3 , який просив зробити виплату з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за довіреністю, надавши всі необхідні документи. Після перевірки службою безпеки банку, ОСОБА_3 були виплачені грошові кошти готівкою через касу банку касиром.

Аналогічні показання надав у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , який працюючи в банку «Пумб», приймав документи у ОСОБА_3 для виплати гарантованих вкладів з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Серед документів, які надавав ОСОБА_9 , була довіреність. Прийняті ним документи направлялись для перевірки до служби безпеки банку. Після підтвердження службою безпеки банку достовірності документів та погодженні виплати, ОСОБА_3 отримав грошові кошти у касі банку.

Лист «Таскомбанку» від 17.05.2019 № 3098/47-БТ, на який сторона обвинувачення посилається як на доказ винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, відповідно до якого банк, на запит слідчого, інформує, що дійсно 18.04.2019 ОСОБА_3 на підставі довіреності № 848 від 20.11.2018, виданої ОСОБА_11 , отримав 180 149 гривень 50 копійок, які були призначені до виплати ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , як вкладнику АТ «Дельта Банк», не свідчить про спричинену діями ОСОБА_3 матеріальну шкоду Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Більше того, з даного листа вбачається, що він направлявся на адресу слідчого 17.05.2019, запит слідчого був скерований до банку 08.05.2019. Тобто, дана слідча дія була здійснена поза межами кримінального провадження № 0000112, відомості стосовно якого внесені до ЄРДР 08.01.2020.

Що стосується документів, вилучених в АТ «ПУМБ» щодо виплат грошових коштів, які перебували на рахунку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для виплат вкладникам АТ «Дельта Банк»: нотаріально завіреної довіреності серії ННМ № 553732, що зареєстрована в реєстрі №851, відповідно до якої ОСОБА_8 уповноважує ОСОБА_3 отримати грошові кошти, які перебували на рахунку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для виплат вкладникам АТ «Дельта Банк»; нотаріально завіреної особистої декларації про відсутність громадянства держави-окупанта від 03.04.2019, відповідно до якої ОСОБА_8 підтвердила відсутність в неї громадянства РФ; копії довідки, засвідченої ОСОБА_3 , про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11.06.2018 № , відповідно до якої ОСОБА_8 є внутрішьо переміщеною особою; копії паспорту громадянина України та ідентифікаційного коду ОСОБА_3 , банківської виписки з АТ "ПУМБ", відповідно до якої 05.04.2019 ОСОБА_3 отримав грошові кошти у сумі 200 000 гривень 00 копійок, які були призначені до виплати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , як вкладнику АТ «Дельта Банк», то вказані документи вилучалися на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 09.07.2019 в межах іншого кримінального провадження, а саме - №0003599 від 21.05.2019 року.

Проте, згідно обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування відсутні будь-які дані про виділення або об`єднання матеріалів кримінального провадження №0003599 від 21.05.2019 року та їх причетність до кримінального провадження № 0000112 від 08.01.2020.

Згідно пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення він, з метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, що перебувають на рахунках Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які були призначені до виплати ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , як вкладниці АТ «Дельта Банк», діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи що остання не уповноважувала його на виконання таких дій, передав копії документів, які посвідчують його особу, невстановленій особі з метою подальшого виготовлення нотаріально посвідченої довіреності на його ім`я від імені ОСОБА_8 . При цьому, невстановлена органом досудового розслідування особа вчинила підробку довіреності, яка була посвідчена приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу, Київської області ОСОБА_10 , на нотаріальному бланку серії ННМ № 553732, шляхом видалення частини тексту довіреності та внесення до даних щодо довірителя, особистих анкетних даних ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та анкетних даний ОСОБА_3 , як особи яку уповноважено представляти інтереси останньої, що надала право ОСОБА_3 на отримання грошей з рахунків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з метою її подальшого використання в своїй протиправній діяльності та у її використанні шляхом подання працівнику банку АТ «ПУМБ».

Аналогічного змісту пред`явлено ОСОБА_3 звинувачення за епізодом пособництва у повторному підроблені нотаріально посвідченої довіреності на його ім`я від імені ОСОБА_11 на бланку серії НОМЕР_2 , що надала право ОСОБА_3 на отримання грошей з рахунків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з метою її подальшого використання в своїй протиправній діяльності та у її використанні шляхом подання працівнику АТ «ТАСКОМБАНК».

З суб`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ст. 358 КК України, характеризується виною у формі прямого умислу.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

В суді обвинувачений ОСОБА_3 показав, що йому запропонували неофіційну роботу, яка полягала у знятті коштів в банках за довіреністю в інтересах інших людей від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Для оформлення довіреностей він надав наглядно знайомим особам, яких він упізнавав за фотознімками під час досудового розслідування, копії свого паспорту та ідентифікаційного номеру. Ці особи оформили йому дві довіреності.

Посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на день вчинення нотаріальних дій - 21.11.2018 та 20.11.2018 не перетинали державний кордон України та не перебували на підконтрольній території України, згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26.02.2020 № 0.184-6583/0/15-20, а тому не були присутні у приватного нотаріуса під час оформлення довіреностей ніяким чином не впливає на доведеність умислу у ОСОБА_3 на пособництво у їх підробленні, оскільки під час цієї нотаріальної дії присутність довірителя є обов`язковою, однак присутність довіреної особи під час цієї нотаріальної дії та її обізнаність про вчинення цієї дії законодавством взагалі не вимагається, тому в даному випадку суд вважає правдивими показання ОСОБА_3 , що він міг і не знати, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не уповноважували його на зняття грошових коштів в банках.

Більше того, згідно показань представника потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , документи, подані ОСОБА_3 , ретельно перевірялися службами безпеки банків, які зробили висновки про достовірність поданих документів, тільки після цього банками була проведена виплата.

Вказані обставини свідчать про недоведеність наявності у діях ОСОБА_3 суб`єктивної сторони складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ст. 26 КК України співучастю у кримінальному правопорушенні є умисна спільна участь декількох суб`єктів кримінального правопорушення у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, з огляду на положення ч. 1 ст. 27 КК України співучасниками кримінального правопорушення, поряд із виконавцем, є організатор, підбурювач та пособник.

Так, пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а також та особа, яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення кримінального правопорушення, сліди злочину чи предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення.

З наданих та проаналізованих вище доказів вбачається, що подані стороною обвинувачення докази не доводять, що ОСОБА_3 вчинив пособництво у підроблені нотаріально посвідчених довіреностей на його ім`я від імені ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, виражається у таких формах: 1) підроблення посвідчення або іншого документа з метою використання його як самим підроблювачем, так і іншою особою; 2) збут підробленого документа; 3) виготовлення підроблених печатки, штампу або бланку; 4) збут таких штампів, печаток, бланків; 5) використання завідомо підробленого документа.

Під підробленням документа потрібно розуміти як повне виготовлення сфальсифікованого документа, так і часткову фальсифікацію змісту справжнього документа. В останньому випадку (так звана переробка) перекручення істини відбувається шляхом внесення у документ неправдивих відомостей (виправлення, внесення фіктивних записів, знищення частини тексту, витравлення, підчистка, змивання, підробка підпису, переклеювання фотографії, проставлення на документі відбитка підробленої печатки тощо). Підроблення документа становлять, наприклад, дії особи, яка, скориставшись бланком підприємства або організації, на якому є підпис уповноваженої особи, заповнює його відповідним текстом.

Однак, у ході судового розгляду стороною обвинувачення жодного доказу, в т.ч. висновків експертів, які б свідчили про вчинення підробки вищезазначених довіреностей, як зазначено в обвинувальному акті, «на нотаріальному бланку серії ННМ № 553732, шляхом видалення частини тексту довіреності та внесення до неї даних щодо довірителя, особистих анкетних даних ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та анкетних даний ОСОБА_3 , як особи, яку уповноважено представляти інтереси останньої», а також «на нотаріальному бланку серії ННМ № 553729 шляхом видалення частини тексту довіреності та внесення до неї даних щодо довірителя, особистих анкетних даних ОСОБА_11 та анкетних даних ОСОБА_3 , як особи, яку уповноважено представляти інтереси останньої».

Що стосується листів приватного нотаріуса ОСОБА_10 від 16.01.2020 №1/01-16 та від 22.01.2020 №2/01-16 та копій документів, вилучених в приватного нотаріуса ОСОБА_10 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 13.01.2020, то з них вбачається, що довіреностей, зареєстрованих в реєстрах № 851 від 21.11.1018 та № 848 від 20.11.2018 не існує; за вказаними реєстраційними номерами та в інший день - 08.06.2018 посвідчені інші нотаріальні дії; на спеціальних бланках нотаріальних документів серії ННМ № 553732 та ННМ № 553729 посвідчувалися довіреності осіб, які не мають відношення до даного кримінального провадження.

Проте, дані листи та копії вилучених у приватного нотаріуса документів не свідчать про фальсифікацію самих довіреностей, які подавав до банків ОСОБА_3 , оскільки в обвинувальному акті чітко зазначено механізм підробки цих довіреностей «на нотаріальному бланку серії ННМ № 553732 шляхом видалення частини тексту довіреності та внесення до неї даних щодо довірителя, особистих анкетних даних ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та анкетних даний ОСОБА_3 , як особи, яку уповноважено представляти інтереси останньої», а також «на нотаріальному бланку серії ННМ № 553729 шляхом видалення частини тексту довіреності та внесення до неї даних щодо довірителя, особистих анкетних даних ОСОБА_11 та анкетних даних ОСОБА_3 , як особи, яку уповноважено представляти інтереси останньої».

При цьому, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 подавав нотаріально завірені копії вказаних довіреності до ПАТ «ПУМБ» та АТ «ТАСКОМБАНК».

Згідно п.5 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах та документах належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» - інформація, щодо юридичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками з письмового дозволу власника такої інформації або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Однак, згідно матеріалів даного кримінального провадження, тимчасовий доступ до документів, що містять банківську таємницю та перебувають у володінні ПАТ «ПУМБ» був наданий ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 09.07.2019 в межах іншого кримінального провадження, а саме - № 0003599 від 21.05.2019 року.

При цьому, кримінальне провадження № 0000112 зареєстроване 08.01.2020. Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, в реєстрі зазначено про винесення керівником органу прокуратури постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування №№0001132 - 0001135 від 25.02.2020.

Будь-яких даних про виділення або об`єднання матеріалів кримінального провадження № 0003599 від 21.05.2019 року та його причетність до кримінального провадження № 0000112 матеріали не містять.

З клопотаннями про тимчасовий доступ до документів, що містять банківську таємницю та перебувають у володінні АТ «ТАСКОМБАНК», згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, орган досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0000112 не звертався.

Стороною обвинувачення у ході судового розгляду долучено до матеріалів кримінального провадження ксерокопію довіреності серії ННМ № 553729, що зареєстрована в реєстрі №848, відповідно до якої ОСОБА_11 уповноважує ОСОБА_3 отримати грошові кошти, які перебували на рахунку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для виплат вкладникам АТ «Дельта Банк».

Згідно пред`явленого звинувачення, саме за цією довіреністю ОСОБА_3 18.04.2019 отримав в АТ «ТАСКОМБАНК» грошові кошти у сумі 180 149 гривень 50 копійок, які перебували на рахунку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для виплат вкладникам АТ «Дельта Банк».

Однак, походження даної ксерокопії довіреності у ході судового розгляду не встановлено, дана ксерокопія ніким не засвідчена та у встановленому законом порядку вилучена не була.

Згідно ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях й ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи в учиненні кримінального правопорушення. Підставою для обвинувального вироку суду є така сукупність достовірних доказів, що отримані з додержанням законодавства, розглянуті в судовому засіданні та є достатніми для безспірного висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, наявні ознаки складу кримінального правопорушення, вчинив це діяння обвинувачений і його вина у вчиненні цього кримінального правопорушення доведена судом. Забезпечення доведеності вини є одним з основних конституційних принципів основ судочинства (п.3 ч.3 ст.129 Конституції України, п.10 ч.1 ст.7, ст.17 КПК України).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Європейський Суд з прав людини у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п.146) встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.» (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення та стороною захисту в їх сукупності, вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів поза розумним сумнівом не доводить його винуватість і не може бути визнана достатньою для ухвалення щодо нього обвинувального вироку. У зв`язку з чим, ОСОБА_3 необхідно визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що в діянні ОСОБА_3 є склад даних кримінальних правопорушень.

У зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку про виправдання обвинуваченого ОСОБА_3 та у відповідності до вимог ч. 3 ст. 129 КПК України цивільний позов, заявлений представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах даного кримінального провадження про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 380 149 (триста вісімдесят тисяч сто сорок дев`ять) гривень 50 копійок - підлягає залишенню без розгляду.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 17, 84, 85, 86, 91, 92, 94, 95, 98, 337, 368-371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та виправдати, оскільки не доведено, що в діянні ОСОБА_3 є склад даних кримінальних правопорушень.

Цивільний позов, заявлений представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах даного кримінального провадження про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 380 149 (триста вісімдесят тисяч сто сорок дев`ять) гривень 50 копійок - залишити без розгляду.

Речові докази: п`ять мобільних телефонів, два ноутбуки та два флеш носії інформації, які передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, передати за належністю законному володільцеві - ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1