справа № 208/4784/15-к
№ провадження 1-кп/208/9/23
ВИРОК

Іменем України

14 грудня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого, адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000833 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, освіта загальна середня, офіційно не працевлаштований, розлучений, на утриманні має малолітню дитину 2012 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Близько о 01.15 годині 23.04.2015 року, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного оп`яніння, знаходився біля приміщення бару «Живе пиво», яке розташовано по пр. Свободи (Леніна), 43 «Б» в м. Кам`янське (Дніпродзержинськ)

Поряд з зазначеним приміщенням також знаходився раніше не знайомий ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , який висловлювався в адресу жінок нецензурною лайкою, на що йому робились неодноразові зауваження.

З приводу висловлювань ОСОБА_10 , між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого у останнього раптово виник протиправний умисел на завдання ОСОБА_10 тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості.

Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_9 діючи цілеспрямовано, розуміючи, що шляхом завдання ударів в область голови людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки і свідомо припускаючи їх настання, застосовуючи значну м`язову силу, наніс ОСОБА_10 один удар правою рукою в скроневу область голови праворуч, від чого останній втратив рівновагу та впав.

Внаслідок зазначеного удару ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому скроневої кістки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Локалізація лінійного перелому кісток черепа справа виключає можливість виникнення його за умов падіння з висоти власного зросту.

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у скоєнні злочину при вищезазначених обставинах визнав повністю та пояснив наступне.

Приблизно о 01.00 годині 23.04.2015 року, він разом з товаришем зустрів дівчат, з якими зайшли в кафе на проспекті Свободи (колишня Леніна) в м. Кам`янське (колишній Дніпродзержинськ), де вживали пиво, розважались грою на гітарі. Через деякий час вони вийшли на вулицю попалити цигарки, і на вулицю також вийшов раніше не знайомий йому потерпілий ОСОБА_10 , який став ображати дівчат нецензурною лайкою. На вулиці було багато людей, всі просили ОСОБА_10 припинити лайку, потім пропонували взагалі звідти піти. Потерпілий не заспокоївся, став агресивніше себе поводити. Перебуваючи поряд з ОСОБА_10 він побачив, як той зжав кулак та нібито готувався когось вдарити. Знаходячись з правої сторони від потерпілого він вирішив першим нанести удар, і вдарив ОСОБА_10 правим кулаком в область голови. Під час нанесення ним удару, ОСОБА_10 повернув голову, і удар правою рукою прийшовся в ліву сторону голови останнього. Від удару потерпілий впав на брущатку та знепритомнів. Потім його привели до тями. Він та інші присутні неодноразово викликали «швидку», але вона не приїхала. Як з`ясувалось в подальшому, потерпілий потрапив в лікарню.

Він та його родина мали намір відшкодовувати потерпілому збитки на лікування, але матір того відмовилася, сказала, що все будуть вирішувати в суді.

Вину свою визнає повністю. Травмування сталось внаслідок саме його удару. Осуджує свою поведінку. Хотів би повернути час та виправляти ситуацію яка складалась ненасильницьким шляхом. З заявленими позовними вимогами згоден частково. Не погоджується з сумою моральної шкоди та встановленням матеріального відшкодування потерпілому довічно. Щодо інших позовних вимог, просить визначитись на розсуд суду. Потерпілому на теперішній час він сплатив загальну суму 90 000 гривень. Залишок завданої шкоди зобов`язується в подальшому відшкодовувати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що приблизно о 01.00 годині 23.04.2015 року, разом з своїм знайомим ОСОБА_11 , знаходився біля бару «Шансон» по проспекту Свободи в м. Кам`янське. Був тверезий. До них підсіли дівчата, з якими вони познайомилися, потім потанцювали. Через деякий час він вийшов на подвір`я. Нікого не сварив та не ображав. До нього підійшов якийсь незнайомий хлопець та попросив підпалити цигарку. Також, в сторонці, знаходилася інша компанія, в якій був раніше не знайомий ОСОБА_9 . З вказаної компанії до нього підійшов якийсь хлопець, який перебував в стані сп`яніння, та вдарив його. Внаслідок цього удару у нього була розбита губа та потекла кров, але він не впав. Спитав у хлопця, за що той його вдарив, але відповіді не отримав. Він почав відходити ближче до дверей магазину «Живе пиво» Компанія почала з нього хизуватися, а ОСОБА_9 почав до нього чіплятися та провокувати. Його обступили хлопці з компанії ОСОБА_9 . Далі із-за спини його обійшов ОСОБА_9 та наніс дуже сильний удар в скроню з правої сторони. На руці останнього був вдягнутий металевий кастет. Потім його почали бити всім натовпом та він втратив свідомість. Отямився з гематомою на голові вже в приміщенні іншого бару, до якого його забрала знайома дівчина. Судак вранці відвіз його на маршрутці додому. Далі, в тяжкому стані він потрапив в лікарню, де йому робили операцію на голові. Від прийому ліків у нього сильно погіршився стан печінки, присутній постійний головний біль, на теперішній час також погано себе почуває. Заявлені позовні вимоги підтримує.

Підтверджуючи позовні вимоги, потерпіла сторона просила покарати ОСОБА_9 на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що з обвинуваченим раніше не знайомий. З потерпілим знайомий давно, характеризує його як не конфліктну людину.

У квітні 23.04.2015 року, разом з ОСОБА_10 пішли погуляти. Спочатку зайшли в дитяче кафе, де працює знайома, попили каву та пішли до бару розташованому по проспекту Свободи в м. Кам`янське. Пили пиво, сиділи, відпочивали. З ними також була знайома ОСОБА_13 . ОСОБА_14 пішов на вулицю покурити, і його не було приблизно 15 хвилин. Коли він з ОСОБА_13 вийшов на вулицю то побачив ОСОБА_10 , який лежав на землі з розбитим в кров обличчям. Разом з ОСОБА_15 та з незнайомим чоловіком, надавали ОСОБА_10 допомогу, викликали «швидку», але та не приїхала. Вранці наступного дня до нього приходив ОСОБА_10 . Питав, хто його побив. Він відповів, що не бачив;

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що з обвинуваченим ОСОБА_9 раніше не знайома. В квітні 2015 року до неї в кафе «Аленка», що розташоване поблизу кафе «Шансон» по проспекту Свободи в м. Кам`янське зайшли раніше знайомі ОСОБА_10 з Судаком, попити чаю. Приблизно о 23.00 годині вона зачинила кафе та вони ще приблизно півтори години сиділи в цьому приміщенні. Потім пішли до кафе «Шансон», яке розташовано неподалік. Хлопці вживали пиво. Потім ОСОБА_10 вийшов на вулицю. Приблизно через 20 хвилин вона з ОСОБА_11 вийшла на вулицю, де побачили, що ОСОБА_10 лежить на тротуарі, а навкруги нього багато молодих хлопців. На їх питання, що трапилося, та хто вдарив ОСОБА_10 , їм ніхто не відповідав. ОСОБА_10 лежав непритомний, його обличчя було в крові. Намагалася зупинити кров. Привели ОСОБА_10 до тями та посадили на лавочку. Вони викликали «швидку», але та так і не приїхала. Судак та не знайомий чоловік, дівчина з сусіднього кафе, допомогли завести ОСОБА_10 до приміщення кафе, в якому вона працює, де потерпілий заснув. Просиділа поряд з ОСОБА_10 до ранку. Вранці ОСОБА_10 прокинувся та разом з Судаком пішов. ОСОБА_10 особисто їй сказав що так і не зрозумів за що його вдарили;

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що з обвинуваченим та потерпілим по справі не знайомий. Вночі 23.04.2015 року, зі знайомим ОСОБА_18 та ще двома дівчатами, зайшли до кафе по проспекту Свободи в м. Кам`янське. Посиділи та вийшли на вулицю. На вулиці знаходився потерпілий, який перебував в стані сильного сп`яніння та вчиняв провокаційні дії в сторону дівчат. Також чіплявся до всіх навкруги. Начебто намагався звернути на себе увагу. До них ОСОБА_10 також чіплявся, але вони відійшли від нього трохи в сторону. Обвинувачений ОСОБА_9 , який вийшов на вулицю заступився за дівчат. Спочатку, між обвинуваченим та потерпілим відбувався словесний конфлікт. Потім, в ході конфлікту, обвинувачений наніс удар потерпілому в обличчя, від якого той впав. Момент нанесення удару він не бачив, а бачив тільки замах. Також бачив, як після удару ОСОБА_10 впав назад на спину та вдарився головою. На землі потерпілий вже лежав непритомній. Одна з дівчат з їх компанії медик, і вона надала потерпілому допомогу, а потім вони викликали «швидку»;

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що з обвинуваченим та потерпілим по справі раніше не знайомий. Вночі 23.04.2015 року, він разом з ОСОБА_20 та ще двома дівчатами зайшли до кафе «Шансон», що розташований по проспекту свободи в м. Кам`янське. Посиділи, після чого вийшли на вулицю. Стояли випивали каву. До них підійшов потерпілий, який перебував в стані сп`яніння, почав вести себе неадекватно, сварився грубою нецензурною лайкою в бік дівчат, та на всіх навкруги, вів себе зухвало. З кафе «Шансон» на вулицю вийшов обвинувачений, та після діалогу з потерпілим вдарив того. Самого удару він не бачив, а чув лише звук, та бачив, що потерпілий впав на спину. Удар був один. Він з ОСОБА_20 потерпілого не били, підійшли до нього, підняли та посадили на лавочку поряд;

Судом досліджені наступні письмові матеріали:

- витяг з ЄРДР від 24.04.2015 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ст. 122 ч.1 КК України, з фабулою що до Заводського РВ надійшло звернення, що в період часу з 01.00 години по 02.00 години 23.04.2015 року, по проспекту Леніна в м. Дніпродзержинську (проспект Свободи м. Кам`янське), невстановлена особа спричинила фізичну біль ОСОБА_4 (т.2 а.с. 1);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.04.2015 року, з вищезазначеними обставинами (т.2 а.с. 8);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.04.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_21 повідомив, що приблизно о 01.15 годині 23.04.2015 року, біля бару «Живое пиво», що розташований по проспекту Леніна, невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження (т.2 а.с. 33);

- протоколи огляду місця події від 24.04.2015 року, яким зафіксовано обстановку на ділянці місцевості, що розташована поряд з торгівельними кіосками по проспекту Леніна 42Б в м. Дніпродзержинську, на ділянка місцевості, що розташована між торгівельним кіоском «Живе пиво» за адресою по проспекту Леніна 43Б та торгівельним кіоском по проспекту Леніна 44Б в м. Дніпродзержинську (т.2 а.с. 10-11);

- протокол огляду предмету оптичного диску із трьома відео файлами з камер відео спостереження, на яких зафіксовані події за 23.04.2015 року, які мали місце біля приміщення бару «1+1», що розташований по проспекту Леніна в м. Дніпродзержинську (т.2 а.с. 26-29);

- речовий доказ по справі вищезазначений оптичний диск з трьома відеозаписами з камери відеоспостереження ПП «Устюшенко» від 23.04.2015 року (т.2 а.с. 30);

Зазначені відеоматеріали неодноразово переглянуто під час судового розгляду справи.

- висновок судово-медичної експертизи №563-Е від 10.06.2015 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлені пошкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом скронево-тім`яної кістки праворуч, який переходить на основу черепу, яка супроводжувалась явищами забою головного мозку, ускладнилась епідуральною та субдуральною гематомою (24.04.15р. операція: резекційна трепанація черепу, видалення гострої епідуральної гематоми), з синцем навколо правого ока; тупої травми грудної клітини, яка ускладнилась пневмотораксом праворуч, які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя.

Синці по внутрішній поверхні на правого та лівого плеча - відносяться до легких тілесних пошкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Пошкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів або при ударі о подібні предмети. (т.2 а.с. 66-68);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 10.06.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_21 впізнав ОСОБА_6 , як особу яка 23.04.2015 року в період часу приблизно о 01.00 до 02.00 години, знаходячись біля бару «Шансон» по проспекту Леніна в м. Дніпродзержинську, нанесла йому один удар кулаком лівої руки в область щелепи, а потім нанесла численні удари кастетом котрий у нього знаходився у нього в лівій руці, в область обличчя з правої сторони і голови (т.2 а.с. 82-84);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 17.06.2024 року, згідно якого свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_9 як особу, що знаходилася 23.04.2015 року приблизно о 01.00-02.00 годині біля бару «Шансон», розташованого по проспекту Леніна в м. Дніпродзержинську, та який завдав тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_21 (т.2 а.с. 121-124);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 18.06.2024 року, згідно якого свідок ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_9 як особу, що знаходилася 23.04.2015 року приблизно о 01.00-02.00 годині між барами «Живе пиво» та «Шансон», які розташовані по проспекту Леніна в м. Дніпродзержинську, та який наніс потерпілому ОСОБА_21 один удар кулаком в область обличчя з лівої сторони, від чого останній впав та вдарився правою стороною голови об тротуарну плитку (т.2 а.с. 121-124);

- протокол проведення слідчого експерименту від 12.06.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 на місці вчинення кримінального правопорушення, зазначив про події які мали місце 23.04.2015 року приблизно о 01.00 годині, біля бару «Живое пиво», який розташований по проспекту Леніна 43-Б в м. Дніпродзержинську.

22.04.2015 року, приблизно о 22.00 годині, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_22 прийшли до бару «Живое пиво», де замовили по бокалу пива та сиділи відпочивали. Потім він вийшов на вулицю та стояв палив цигарку. Справа від нього стояли троє невідомих, які між собою спілкувалися. Один з хлопців підійшов до нього та кулаком лівої руки ударив його в область голови справа. Від завданого удару він відхилився назад, але не впав. Він одразу спитав у хлопця, з якої причини він його вдарив, на що хлопець відповів: «Дай курити» Він відійшов трохи назад, та стояв напроти вхідних дверей в бар «Шансон» Зазначені троє хлопців стояли на невеликій від нього відстані. У одного з хлопців в руці був предмет схожий на кастет. Потім хлопець який раніше наніс йому удар, підійшов до нього, та спробував нанести йому ще один удар лівою рукою в область голови. В момент удару він побачив, що у вказаного хлопця при ударі був металевій кастет. Від удару він увернувся. Далі вказаний хлопець, за допомогою кастету почав наносити йому удари в область голови. Від ударів він трохи нахилився вперед та руками закривав обличчя та голову. В момент, коли вказаний хлопець наносив йому удари кастетом в область голови, двоє інших хлопців почали наносити йому удари ногами в область тулуба та в район нирок. Точну кількість нанесених ударів по голові та тулубу не пам`ятає, але їх було нанесено багато. Подальші дії він не пам`ятає, оскільки втратив свідомість. Прокинувся він в барі « ОСОБА_23 », який знаходиться за баром «Шансон» по проспекту Леніна в м. Дніпродзержинську (т.2 а.с. 101-110);

- протокол проведення слідчого експерименту від 11.06.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_17 на місці вчинення кримінального правопорушення, зазначив про події які мали місце 23.04.2015 року приблизно о 01.00 годині, біля бару «Живое пиво», який розташований по проспекту Леніна 43Б в м. Дніпродзержинську. Він разом зі своїм знайомим ОСОБА_19 та двома дівчатами виходили із зазначеного бару. Побачили раніше не знайомого хлопця який стояв біля приміщення бару та палив цигарку. Потім з приміщення бару вийшов ще один хлопець. Цей хлопець був у стані алкогольного сп`яніння, почав виражатися грубою нецензурною лайкою в адресу дівчат. Коли стосовно його поведінки вони зробили йому зауваження, хлопець відреагував агресивно та продовжив поводити себе зухвало. Потім останній кудись на декілька хвилин відійшов, згодом повернувся. Хлопець в стані алкогольного сп`яніння почав наближатися в їх сторону, та вони відійшли від зазначеного місця до ділянки на розі торгівельного кіоску. Поряд з ними знаходився хлопець на вигляд 30-ти років у червоній одежі. Коли в їх сторону почав наближатися хлопець у стані алкогольного сп`яніння, він повернувся в його сторону та побачив, як хлопець в червоній одежі наніс тому один удар кулаком правої руки в область щелепи. Від завданого удару хлопець в п`яному виді впав на тротуар та вдарився правою стороною голови об тротуар, про що свідчив глухий звук удару. Вони підійшли до останнього та виявили, що він втратив свідомість. Потім із приміщення бару почали виходити люди та приводити до тями цього хлопця. Невідомі йому хлопці посадили хлопця на лавочку та привели того у свідомість. Далі, вони пішли проводити дівчат додому (т.2 а.с. 85-92);

- протокол проведення слідчого експерименту від 11.06.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_19 на місці вчинення кримінального правопорушення, зазначив про події, які мали місце 23.04.2015 року приблизно о 01.00 годині, біля бару «Живое пиво», який розташований по проспекту Леніна 43-Б в м. Дніпродзержинську. Він разом зі своїм знайомим ОСОБА_17 та двома дівчатами вийшли із зазначеного бару. Побачили раніше не знайомого хлопця в червоній одежі біля приміщення бару. Потім з приміщення бару вийшов ще один хлопець, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, який почав виражатися грубою нецензурною лайкою в адресу дівчат. Коли стосовно цієї поведінки, хлопець в червоній одежі зробив зауваження, п`яний хлопець відреагував агресивно та продовжив поводити себе зухвало. Потім хлопець в стані сп`яніння почав наближатися до них. Побачив, як хлопець в червоній одежі наніс хлопцю в стані сп`яніння, удар кулаком правої руки в область обличчя зліва. Від завданого удару, хлопець який висловлювався нецензурною лайкою, впав на тротуар спиною та вдарився правою стороною голови, через що, він почув глухий удар. Підійшов до зазначеного хлопця, але той лежав без свідомості.

Потім із приміщення бару почали виходити люди та приводити до тями цього хлопця, перенесли його на лавочку. Коли вказаний хлопець прийшов до тями, вони пішли додому (т.2 а.с. 93-100);

- висновок судово-медичної експертизи №593-Е від 16.06.2015 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом скронево-тім`яної кістки праворуч, який переходить на основу черепу, що супроводжувалась явищами забою головного мозку, ускладнилась епідуральною та субдуральною гематомою праворуч та синцем навколо правого ока; тупої травми грудної клітини, яка ускладнилась пневмотораксом праворуч.

Відсутність будь-яких видимих пошкоджень на тулубу, вказує, що дані пошкодження могли виникнути одномоментно при падінні з висоти особистого зросту на тверду поверхню після надання тілу прискорення, тобто як указано в протоколах слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_19 , та ОСОБА_17 при ударі кулаком в обличчя ліворуч з наступним падінням потерпілого назад, на асфальтне покриття, та ударі головою і тулубом об асфальтове покриття; і не відповідають механізму утворення, як указано в протоколі слідчого експерименту, за участю потерпілого ОСОБА_4 , тобто при численних ударах рукою з кастетом по голові, в обличчя (про зо свідчать відсутність ран та саден на голові, видимих пошкоджень на обличчі ліворуч), удари ногами та руками по тулубу (про що свідчать відсутність будь-яких видимих пошкоджень на тулубу) (т.2 а.с. 116-117);

- протокол проведення слідчого експерименту від 20.06.2015 року, згідно якого ОСОБА_6 знаходячись біля бару «Живе пиво» по проспекту Свободи 43-Б в м. Кам`янське, зазначив про події які мали місце 23.04.2015 року о 01.00 годині.

22.04.2015 року, він разом зі своїм знайомим прийшов до вказаного бару, де вони познайомилися з дівчатами. Сиділи, відпочивали. Приблизно о 01.00 годині, він вийшов на вулицю попалити цигарку та з правої сторони побачив двох хлопців та двох дівчат, які між собою спілкувалися. Потім, з приміщення бару вийшов раніше не знайомий йому чоловік, який знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння. Останній почав висловлюватися нецензурною лайкою в бік жінок. На вказані дії з зазначеної компанії почали робити зауваження, щоб він припинив образи. В цей момент він став попереду вказаної компанії, а хлопець почав наближатися в його сторону та почав поводити себе агресивно. Він подумав, що вказаній хлопець хоче нанести йому удар, оскільки він вже замахувався. Зреагував на виниклу ситуацію, та перший наніс кулаком правої руки в область щелепи зліва. Оскільки хлопець був в стані алкогольного сп`яніння, від удару той впав спиною на тротуар та сильно вдарився правою стороною голови, оскільки почув звук глухого удару. Злякався від побаченого та одразу підійшов до останнього. Пощупав пульс. Хлопець був непритомний. Спробував сам підняти хлопця, але не зміг. В цей момент з бару почали виходити люди, та допомогли перенести хлопця на лавочку. Він пішов до приміщення бару та разом з ОСОБА_11 телефонували до «швидкої» Через деякий час вийшов на вулицю, але вказаного хлопця та його знайомих не було (т.2 а.с. 146-154);

- висновок судово-медичної експертизи №612-Е від 22.06.2015 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом скронево-тім`яної кістки праворуч, який переходить на основу черепу, що супроводжувалась явищами забою головного мозку, ускладнилась епідуральною та субдуральною гематомою праворуч та синцем навколо правого ока; тупої травми грудної клітини, яка ускладнилась пневмотораксом праворуч, але з відсутністю будь-яких видимих пошкоджень на тулубу, вказує, що дані пошкодження могли виникнути одномоментно при падінні з висоти особистого зросту на тверду поверхню після надання тілу прискорення, тобто як указано в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 (т.2 а.с. 160-161)

Кримінальне провадження надійшло до суду з правовою кваліфікацією дій ОСОБА_9 за ст. 128 КПК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Пунктом 19 ч.1 ст. 3 зазначеного Кодексу, стороною кримінального провадження з боку обвинувачення визначено потерпілого та його представника.

Під час судового розгляду справи судом задоволено клопотання потерпілої сторони і в кримінальному провадженні призначено комплексну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському обласному бюро СМЕ.

Відповідно до висновку комплексної (комісійної) судово-медичної експертизи № 159 від 28.08.2017 року, з урахуванням даних медичних документів на ім`я ОСОБА_4 , обставин справи, відповідно до питань поставлених на вирішення експертизи, судово-медична експертна комісія приходить до наступних підсумків.

Згідно аналізу наданої медичної картки (медична карта стаціонарного хворого №2521/67, рентгенологічні знімки, комп`ютерне дослідження кісток черепу, головного мозку) та судово-медичної (висновки експерта №563-Е, №593-Е, №612-Е за 2015 рік) документації, комісією експертів встановлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, лінійний перелом скроневої кістки, який починається від заднього краю скроневого відростку виличної кістки, проходить через луску скроневої кістки в напрямку знизу догори, спереду назад, з переходом на нижній відділ тім`яної кістки справа, епідуральна гематома скронево-тім`яної області справа, здавлення півкулі мозку та правого бокового шлуночку, зміщення серединних структур мозку ліворуч, перифокальний набряк правої півкулі мозку, синець повік правого ока, підшкірна гематома правої скроневої ділянки; синці по внутрішній поверхні обох плечей.

Встановлена черепно-мозкова травма за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя, що відповідає п. 2.1.3. «б, в» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, № 6.

Синці внутрішньої поверхні обох плечей як кожний окремо, так і у сукупності за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як 6 днів, відповідає п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, № 6.

Встановлений на шосту добу після травми правосторонній пневмоторакс, у зв`язку з відсутністю будь-яких тілесних ушкоджень в області грудної клітини (як зовнішніх, так і внутрішніх) слід вважати як наслідки реанімаційної хвороби.

Враховуючи характер епідуральної гематоми (гематома в згустках), комісія експертів вважає, що встановлені тілесні ушкодження могли виникнути 23.04.2015 року.

Враховуючи характер та локалізацію встановлених тілесних ушкоджень, що призвели до розвитку черепно-мозкової травми, комісія експертів приходить до висновку, що виявлені тілесні ушкодження спричинені від не менш ніж однієї травматичної дії (удару), тупого твердого предмету, що діяв зі значною силою в скроневу область праворуч. Встановлені тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в скроневій області праворуч, лінійного перелому кісток черепа не відображають характерологічних властивостей травмуючого предмету, тому конкретизувати його неможливо.

Локалізація лінійного перелому кісток черепа справа (лінійний перелом скроневої кістки, який починається від заднього краю скроневого відростку виличної кістки, проходить через луску скроневої кістки з переходом на нижній відділ тім`яної кістки справа, відсутність протиударних ушкоджень мозку) виключає можливість виникнення його за умов падіння з висоти власного зросту як після наданого тілу прискорення, так і без нього та удару вказаною ділянкою голови о рівне тверде покриття, так як дана ділянка не контактує з рівною площиною при падінні.

Характер черепно-мозкової травми, наявність підшкірної гематоми в скроневій області праворуч, дає можливість комісії експертів прийти до висновку, що ОСОБА_4 спричинено не менш ніж однієї травматичної дії тупого твердого предмету - удару в скроневу область праворуч, що відповідає даним відеозапису подій, які мали місце 23.04.2015 року о 01:16:01 годині.

Механізм виникнення тілесних ушкоджень, вказаний ОСОБА_4 в протоколі слідчого експерименту від 12.06.2015 року, не відповідає механізму виникнення тілесних ушкоджень, характеру травмуючого предмету, кількості нанесених ударів.

По характеру перелому кісток черепа справа, наявності підшкірної гематоми в скроневій області праворуч, дає можливість комісії експертів прийти до висновку, що встановлена черепно-мозкова травма не могла виникнути при ударі кастетом (тупий твердий предмет з обмеженою виступаючою контактуючою поверхнею)

По локалізації тілесних ушкоджень в області голови можливо вказати лише про місце дії травмуючого предмету - удару в праву скроневу ділянку, що було встановлено й на відеозапису 23.04.2015 року о 01:16:01 годині, тобто ОСОБА_4 був повернутий правою скроневою ділянкою до травмуючого предмету, знаходячись у вертикальному положенні.

Згідно з встановленим клінічним діагнозом «Наслідки тяжкої черепно-мозкової травми - забою головного мозку III ст., перелом склепіння та основи черепа, резекційна трепанація черепа 24.04.15, видалення епідуральної гематоми справа у вигляді незаміщеного дефекту скроневої кістки праворуч 6x5 см, лівобічної пірамідної недостатності, координаторної недостатності», можливо визначити стійку втрату працездатності у розмірі 40 (сорока) %, що відповідає таблиці 1, п. 1.7. «б» наказу МОЗ України «Про затвердження Порядку та Критеріїв встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків» №420 від 05.06.2012 року (т.1 а.с. 134-154)

В судовому засіданні експерт ОСОБА_24 , який приймав участь у проведення комплексної судово-медичної експертизи, пояснив суду, що по матеріалам справи, відеозапису з камер відео спостереження, під час проведення експертизи комісійно встановлена дата ушкодження, та вона відповідає зазначеній в обвинуваченні даті 23.04.2015 року. Більш точно, а саме точний час ушкодження встановити у живої людини технічно немає можливості. Ушкодження потерпілому нанесено предметом напівжорсткої конструкції, можливо кулаком, ліктем, тобто предметом який не має граней та кутів. Вплив предметом мав місце на середину голови, в центрі сфери. Від впливу на голову, змінюється положення шиї, та сила удару може гаситися рухом шиї.

При самостійному падінні, скронева частина не контактує з поверхнею, так як вона захищена плечем. Характер перелому лінійний. Скронева частина зламується від місцевого впливу, як у вказаному вище випадку - від зжатої в кулак руки. Удар мав силу достатній для травмування.

Потерпілий зазначав, що йому нанесли удар кастетом. Зазначена ним кількість ударів та дані про предмет, не відповідають експертним дослідженням. Завдана травма дуже тяжка, тому потерпілий міг не пам`ятати події. При проведенні експертизи комісія експертів виходила з об`єктивних даних. Всі пошкодження виникають в момент удару, а потім, з моменту травми, на протязі трьох місяців можна побачити їх наслідки.

Враховуючи отримані експертні дані, прокурором відповідно до ст. ст. 338, 341 КПК України обвинувачення ОСОБА_9 змінено на ст. 121 ч.1 КК України.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_25 , яка проводила у справі первинну судово-медичну експертизу, додаткові експертизи за наслідками слідчих експериментів з потерпілим, обвинуваченим та свідками, свої висновки підтвердила. Пояснила суду, що експертні дослідження проводились на підставі медичних даних та матеріалів слідчих експериментів, при цьому всі матеріали кримінальної справи їй не надавались, відеоматеріали нею не досліджувались. Підтверджує свій висновок, що тілесні ушкодження встановлені у ОСОБА_10 , в тому числі тяжкі, могли виникнути при падінні того з висоти власного зросту. Механізм заподіяння виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень відповідав слідчим експериментам з обвинуваченим та свідками, не відповідав слідчому експерименту з потерпілим ОСОБА_10 . Коментувати висновки інших експертів вона права не має.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови № 8 від 30.05.97 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» зазначає, що у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного

дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок.

Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.

При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Беручи до уваги зазначену правову позицію та суперечності у висновках судово-медичних експертиз щодо механізму спричинення потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, враховуючи принцип змагальності у кримінальному процесі, судом за клопотанням сторони захисту призначено повторну комплексну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено Харківському НДІСЕ.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 08-233/2020/пп від 03.02.2022 року, на підставі даних судово-медичної експертизи за матеріалами кримінальної справи № 208/4784/15, за фактом спричинення ушкоджень ОСОБА_4 , судово-медична експертна комісія, вивчивши медичну документацію, приходить до наступних підсумків.

Згідно з даними наданої медичної документації, результатами консультативних досліджень представлених на дослідження рентгенограм та комп`ютерних томограм, при госпіталізації ОСОБА_4 до КЗ «Дніпропетровська міська лікарня швидкої медичної допомоги (ДМЛШМД)» ДОР (24.02.2015), у останнього мали місце наступні тілесні ушкодження:

- гостра закрита важка черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку тяжкого ступеню з правобічними травматичними крововиливами над і під твердою мозковою оболонкою на рівні правих скронево-тім`яної і потиличної ділянок, зі стисненням останніми (епі- й субдуральною гематомами) речовини головного мозку, зміщенням серединних структур мозку ліворуч; лінійного перелому правої скроневої кістки, що розповсюджується від заднього краю скроневого відростку виличної кістки в напрямку знизу догори і спереду назад на нижній відділ правої тім`яної кістки, а також (згідно з протоколом оперативного втручання ід 24.04.2015) базально, до основи черепа з пошкодженням (розривом) по лінії перелому гілок середньої оболонкової артерії та наявністю гематоми (синця на тлі травматичного набряку м`яких тканин) в скроневій ділянці праворуч (розмірами 10x8 см.), а також синця багряного кольору навколо правого ока, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (керуючись п.п. 2.1.3.б), 2.1.3.в) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.1995 р. за №255/791 (надалі - «Правил...»);

- переривчасті синці синього кольору по внутрішнім поверхням правого і лівого плеча на рівні середніх третин (розмірами до 6x1 см.), кожен окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень (керуючись п.п. 2.3.5. та 4.6. «Правил...»)

Виходячи з наявних даних, відносно термінів утворення черепно-мозкової травми у постраждалого можна констатувати наступне: згідно з протоколом оперативного втручання від 24.04.2015 (1315-1450 год. - «Резекційна трепанація черепа справа, видалення гострої епідуральної гематоми праворуч»), над твердою мозковою оболонкою правої півкулі головного мозку виявлена гематома в згустках об`ємом близько 100 мл., не спаяних з оболонкою (що дозволило виконати видалення останньої шляхом електровідсмоктування)

Отже, вказані властивості епідурального крововиливу (при відсутності рідкої фракції крові і не сформованості цілісного згортку крові), можуть свідчити про орієнтовні строки його формування, що обчислюються проміжком часу в межах 12-24 годин до оперативного втручання. Відповідно, гостра закрита черепно-мозкова травма у постраждалого могла утворитися 23.04.2015 в ході подій, що зафіксовані відеозаписом з камери зовнішнього відеоспостереження в проміжку часу між 01:15:50 та 01:16:05.

Слід також відмітити, що надані матеріали справи не містять жодних з інших можливих обставин спричинення постраждалому тілесних ушкоджень, окрім подій, що мали місце в зазначений термін часу із встановленим колом осіб. Крім того, як вбачається на наявному в матеріалах справи файлі ch 0002-150423 в зазначений вище проміжок часу після нанесення ОСОБА_4 удару й падіння, яке послідувало йому (що також зазначено і в протоколах допитів очевидців події), мала місце втрата свідомості постраждалим, що є характерним клінічним проявом формування черепно-мозкових травм, подібних отриманій ОСОБА_4 .

Синці на правому і лівому плечі ОСОБА_4 утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні властивості поверхні яких, що контактували з тілом, не відобразилися. З огляду на описаний в медичній документації характер синців, вони могли утворитися в орієнтовний термін часу, що обчислюється першими трьома добами до моменту їх фіксації на тілі постраждалого (24.04.2015 о 1025 год.) та, враховуючи встановлені слідством обставини справи, могли утворитися і в ніч з 23 на 24.04.2015 при переміщенні постраждалого в непритомному стані:

- «.. .мы стали пытаться приводить в чувство парня, поняли его за руки и ноги и посадили на лавочку...», «...брали парня за руки и ноги... и перенесли на скамейку...парень который ударил тоже пытался поднять лежащего парня, при этом поднимал его держа под руки...» - за даними протоколів допиту свідка ОСОБА_19 та проведення слідчого експерименту за його участю (від 29.04.2015 та 11.06.2015 відповідно);

- «...пытался его поднять, при этом взял парня двумя руками под руки.. .люди...брали его за руки и ноги...подняли парня держа его за руки и ноги и перенесли на лавочку...» - згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 20.06.2015.

У відношенні виявленого у постраждалого на шосту добу перебування на стаціонарному лікуванні (29.04.2015 близько 1230год.) правобічного пневмотораксу - наявності вільного повітря в плевральній порожнині зі спаданням (ателектазом) правої легені до 1/3, експертна комісія зазначає наступне:

- строки розвитку даного патологічного стану, відсутність даних щодо наявності тілесних ушкоджень шкірних покровів і підлеглих м`яких тканин, також як і кісткового каркасу грудної клітини, дозволяють виключити можливість його виникнення внаслідок зовнішнього травматичного впливу (удару, тощо);

- в даному випадку, розвиток правобічного пневмотораксу, вірогідніше за все, обумовлений, доволі не рідким, механічним ускладненням пункції та катетеризації відповідної підключичної вени за Сельдінгером, виконаних з метою проведення в післяопераційному періоді масивної, тривалої внутрішньовенної інфузії, медикаментозної седації, тощо;

- виникнення ятрогенного (як наслідок медичної маніпуляції) правобічного пневмотораксу, виходячи з аналізу наданої медичної документації, було своєчасно діагностовано та куповано виконанням пункції правої плевральної порожнини в 2-му міжребер`ї по середньо-ключичній лінії з евакуацією близько 900 мл. повітря;

З огляду на викладене, враховуючи те, що надана медична документація не містить даних про негативний вплив зазначеного ускладнення на перебіг посттравматичного періоду і на загальний стан здоров`я постраждалого, а пункція і катетеризація підключичної вени були виконані за відповідних медичних показів з метою надання відповідної, адекватної медичної допомоги, ускладнення у вигляді правобічного пневмотораксу в даному випадку не може бути віднесене до категорії тілесних ушкоджень і, відповідно визначене за ступенем тяжкості.

Як зазначено вище, надані матеріали справи не містять будь-яких інших з можливих обставин спричинення постраждалому тілесних ушкоджень, окрім подій, що мали місце у встановлений термін часу та визначеним колом осіб.

Що стосується можливості виконання постраждалим самостійних дій після спричинення черепно-мозкових травм, за характером подібних до отриманої ОСОБА_4 , слід відмітити, що, згідно спеціальної медичної літератури, при травматичних епі - та субдуральних крововиливах характерна трьох-фазність порушення свідомості - втрата свідомості безпосередньо після отримання черепно-мозкової травми, послідуюче відновлення свідомості на деякий час (так званий світлий проміжок), та повторна втрата свідомості як наслідок збільшення об`єму внутрішньочерепного крововиливу, дислокації стовбурових відділів, набряку-набухання мозку. При цьому, тривалість світлого проміжку, в період якого, до повторної втрати свідомості, виконання самостійних дій постраждалими можливе, є досить варіабельною та, при гострих епі- і субдуральних крововиливах (гематомах) варіює від декількох хвилин (десятків хвилин) до годин, що зокрема, за представленими матеріалами справи, і мало місце в даному випадку.

Згідно з даними спеціальної медичної літератури слід зазначити наступне:

- серед особливостей черепно-мозкових травм, що виникають в результаті мимовільного падіння людини на розповсюдженій поверхні (площині) виділяють наступні: в більшості випадків черепно-мозкова травма виникає при падіння навзнак (на спину); характерні лінійні переломи, що розповсюджуються на основу черепа та можуть проходити через 2-3 черепні ямки; джерела субдуральних гематом розташовані, як правило, на стороні «протиудару» (протилежній місцю травматичного впливу) та самі гематоми носять частіше за все односторонній характер; характерним є ушкодження речовини головного мозку (забій) в зоні «протиудару» і «протиударні» ушкодження речовини головного значно перевершують за об`ємом (площею й глибиною) вогнища забою мозку в «ударній» зоні;

- особливостями черепно-мозкових травм внаслідок падіння на розповсюдженій поверхні з попереднім прискоренням є: дані травми однаково часто спостерігаються як при падінні навзнак, так і при падінні на бік; характерні пошкодження головного мозку (забої) в зоні «протиудару»; «протиударні» ураження головного мозку значно перевершують за об`ємом «ударні» пошкодження; джерела субдуральних гематом розташовані, як правило, на стороні «протиудару», а самі гематоми частіше носять однобічний характер.

Отже, враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень на голові постраждалого, однобічність розташування ушкоджень, виключно правобічну локалізацію внутрішньочерепних крововиливів (епі- й субдурального крововиливу) при відсутності вогнищ забою головного мозку як в місці травматичного впливу, так і віддалених («протиударних») пошкоджень речовини головного мозку, слід вважати, що черепно-мозкова травма отримана ОСОБА_4 виникла від безпосередньої прямої ударної дії тупого твердого предмету в праву скроневу ділянку. При цьому, індивідуальні слідоутворюючі властивості предмету, що контактував з тілом постраждалого, не відобразилися в морфологічних характеристиках виявлених тілесних ушкоджень. За наявними даними не можна виключити, що даними властивостями могли володіти і пальці кисті, стиснуті в кулак.

Гематома в навколоочній ділянці праворуч, з огляду на локалізацію в суміжній з місцем травматичного впливу ділянці та анатомічними особливостями даної області, могла бути, вірогідніше за все, наслідком натьоку крові (розповсюдження по рихлій жировій клітковині) від місця безпосереднього травматичного впливу чи/або від ушкоджень кровоносних судин по лінії перелому.

3 огляду на викладене, можливість спричинення ОСОБА_4 черепно-мозкової травми за способом і механізмом, на які посилаються в протоколах проведення слідчого експерименту свідки ОСОБА_17 і ОСОБА_19 (від 11.06.2015), а також ОСОБА_6 в якості підозрюваного від 20.06.2015 (нанесення удару кулаком в ділянку нижньої щелепи ліворуч з наступним падінням навзнак і ударом правою стороною голови о розповсюджену поверхню (тротуарну плитку)) - вбачається малоймовірним, так як отримана постраждалим черепно-мозкова травма не є характерною для утворення за цих умов.

Покази ОСОБА_4 , викладені в протоколі проведення слідчого експерименту за його участю в якості потерпілого від 12.06.2015, з об`єктивними судово-медичними даними щодо способу нанесення, локалізації, характеру та механізму утворення черепно-мозкової травми, в цілому, в протиріччя не вступають, окрім наступного:

- об`єктивні судово-медичні дані, які б свідчили про неодноразовість/багаторазовість нанесення ударів по голові з правої сторони, в даному випадку, відсутні;

- надати експерту оцінку показам постраждалого щодо нанесення йому множинних ударів ногами в ділянки тулуба з різних боків, «нирок», тощо - не представляється можливим у зв`язку з тим, що надана медична документація не містить відомостей відносно наявності тілесних ушкоджень відповідної локалізації;

- щодо показів про нанесення ударів постраждалому по голові кулаком з одягненим «кастетом», за умови відсутності будь-яких даних відносно конструкційних властивостей даної зброї (предмету), тощо, надати їм відповідну експертну оцінку не уявляється можливим;

- об`єктивні дані для визначення, правою чи лівою рукою були нанесені тілесні ушкодження по голові ОСОБА_4 праворуч, в даному випадку відсутні.

3 огляду на низьку якість наявного в матеріалах справи відеозапису з камери зовнішнього спостереження щодо подій, які мали місце 23.04.2015, наявності в представлених матеріалах різних, в тому числі взаємопротилежних трактовок даного відео, а саме - в протоколі огляду відеозапису від 19.06.2015 та у дослідній частині «Висновку експерта» № 159 від 16.08. - 28.08.2017, - питання № 3 Ухвали може бути вирішене судом самостійно за результатами проведення судової відеотехнічної експертизи після встановлення останньою фактів індивідуально-конкретної тотожності, причинно-наслідкових відносин, механізму епізодів події з вирішенням питань про число учасників досліджуваної події та послідовності їх дій, тощо (т.3 а.с. 18-91)

Висновки експертів займають важливе місце в системі доказування, використовуються для встановлення наявності чи відсутності практично всіх фактів та обставин, що підлягають доказуванню. У зв`язку з цим істотного значення набуває визначення кола як теоретичних питань, що стосуються поняття, сутності, видів, процесуальних властивостей і характеристик висновку експерта, так і практичних проблем, пов`язаних з його отриманням, перевіркою, оцінкою та використанням під час кримінального провадження, а також розробка шляхів розв`язання існуючих проблем.

Відповідно до рекомендації вищенаведеної експертизи, судом за клопотанням сторони захисту призначено фототехнічну експертизу, але враховуючи завантаженість експертної установи та не погодження невизначених у часі строків її проведення, справа повернута до суду та ухвалено рішення про продовження судового розгляду на підставі наявних у справі доказів, встановлення їх належності, допустимості, достовірності, сукупності з іншими зібраними доказами, і як наслідок, визначення їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення обвинувачення поза розумним сумнівом, який є усталеною правовою позицією (рішення «Кобець проти України» в тому числі), означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Проаналізувавши всі викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Приймаючи у справі рішення суд враховує, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. Оцінку доказів при прийнятті остаточного рішення у справі здійснює тільки суд, і вона будується не тільки на правових аспектах, а й враховує закономірності пізнання, логіки, психології та здорового глузду.

Будь-яка оцінка фактів передбачає їх попередній аналіз, є не лише процесуальною, а й розумовою діяльністю.

Пояснення потерпілого ОСОБА_10 щодо отримання ним тілесних ушкоджень внаслідок використання стороннього предмету кастету, множинність нанесення цим предметом ударів, а також множинність нанесення йому ударів по іншим частинам тіла групою осіб, знаходиться в протиріччі з об`єктивно встановленими у нього судово-медичними експертизами тілесними ушкодженнями. Всі проведені експертизи приходять до єдиного висновку про неспроможність показань ОСОБА_10 в цій частині та можливість спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень внаслідок одного удару кулаком.

Переглянуті відеоматеріали не містять об`єктивних даних на підтвердження пояснень потерпілого в зазначеній частині, навпаки, підтверджують пояснення обвинуваченого, свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_18 , про один удар нанесений ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 .

Таким чином, висновки експертизи підтверджуються поясненнями обвинуваченого, свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_18 , підтверджуються відеоматеріалами, і в сукупності всі ці докази знаходячись у взаємозв`язку, є достатніми для визнання їх належними, допустимими та достовірними.

Під час допиту в судовому засіданні експерт ОСОБА_26 , яка проводила експертні дослідження на стадії досудового розслідування, підтверджуючи свої висновки зазначила, що всі матеріали кримінального провадження їй не надавались, відеоматеріали нею не досліджувались.

В судовому засіданні неодноразово переглянуто відеоматеріали подій які відбулись 01.15 годині 23.04.2015 року, біля приміщення бару «Живе пиво», яке розташовано по пр. Свободи 43 «Б» в м. Кам`янське.

Суд відмічає низьку якість цього відео та віддаленість розташування камери відео спостереження.

Разом з тим, цей матеріал містить достатні дані для встановлення факту того, що в момент нанесення удару ОСОБА_9 знаходився з правого боку від потерпілого ОСОБА_10 , наносив удар правою рукою в голову останнього.

В сукупності та взаємозв`язку з комплексними судово-медичними експертизами проведеними Дніпропетровським обласним СМЕ та Харківським НДІСЕ, висновки яких сходяться в тому, що черепно-мозкова травма отримана ОСОБА_4 виникла від безпосередньої прямої ударної дії тупого твердого предмету в праву скроневу ділянку, і не можна виключити, що даними властивостями могли володіти і пальці кисті, стиснуті в кулак, суд вважає достовірно встановленим спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень внаслідок нанесення ОСОБА_9 одного удару кулаком правої руки в праву частину голови потерпілого.

Суд вважає, що єдиною розумною та доведеною на підставі належних та допустимих доказів, є саме версія подій викладена в зміненому під час судового розгляду обвинуваченні.

Будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено, і ОСОБА_9 поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину на стадії досудового розслідування та судового розгляду справи.

ОСОБА_9 є раніше не судимою особою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні має малолітнього сина 2012 року народження, скарг на його поведінку за місцем мешкання не надходило.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_9 частково, в сумі 90 000 гривень відшкодував потерпілому завдану злочином шкоду.

При призначенні покарання суд повинен враховувати, крім іншого, чи дає поведінка обвинуваченого із дня вчинення кримінальних правопорушень до ухвалення судового рішення підстави до висновку про позитивні зміни морально-психологічного стану та ставлення до загальноприйнятих норм і правил поведінки у суспільстві.

Даних, про притягнення ОСОБА_9 до будь-якого виду юридичної відповідальності протягом судового розгляду справи, не надходило.

Враховуючи викладені обставини та зазначену позитивну як докримінальну так і посткримінальну поведінку обвинуваченого, суд відповідно до ч.2 ст. 66 КК України визнає зазначені дані як обставину, що пом`якшує його покарання.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.

Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

ОСОБА_27 покарання встановлюється судом з урахуванням повного аналізу досліджених матеріалів справи, з врахуванням позиції державного обвинувачення та доводів сторони захисту. Потерпіла сторона заявила до обвинуваченого позовні вимоги, на задоволенні яких наполягає. Міру покарання просить визначити на розсуд суду, що підтверджується відповідною розпискою, яка містяться в матеріалах справи.

Причина виниклого між обвинуваченим та потерпілим конфлікту не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_9 , так як матеріали справи не містять належних доказів, що останній діяв в умовах явної чи удаваної необхідної оборони. Не діяв ОСОБА_9 і в умовах крайньої необхідності.

Судом враховується, що свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_18 раніше не знайомі з обвинуваченим та потерпілим, є сторонніми спостерігачами події, не мають ніяких підстав оговорювати ту чи іншу сторону, і цей факт не будучі ніким підданий обґрунтованому сумніву, вважається судом доведеним.

Показання обвинуваченого, попереджених про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та приведених судом до присяги свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_18 , щодо попередньої неправомірної поведінки потерпілого ОСОБА_10 , знайшли своє відображення в пред`явленому ОСОБА_9 обвинуваченні як мотиви вчинення ним злочину, знаходяться між собою та висновками експертиз, відеоматеріалами, в повному взаємозв`язку, і враховуються судом при призначенні обвинуваченому міри покарання.

Віктимологія вивчає жертву в контексті морально-психологічних і соціально-правових характеристик, які впливають на її вразливість, ситуації, що передують злочину, а також ситуації безпосереднього злочину, вивчається питання взаємодії з поведінкою злочинця поведінки самої жертви.

Роль жертви в кримінологічному механізмі конкретного злочину може бути як зовсім нейтральною, так і максимально провокаційною, такою, що спонукає до вчинення злочину. У віктимологічному контексті жертва залишається такою навіть тоді, коли її дії є протиправними, а вона стала жертвою в результаті відображення посягання.

Досліджуючи механізм конкретного злочину, необхідно ретельно вивчати не лише особу злочинця, а й особу жертви, так як не поодиноко злочини відбуваються через значний внесок жертви в те, що з нею сталося, тому злочин можна вважати результатом дій обох - злочинця і жертви.

Суд вважає, що, з огляду на обставини справи, які судом встановлені в судовому засіданні з належних та допустимих доказів, потерпілий ОСОБА_10 в певній мірі став жертвою своєї віктимної, протиправної поведінки, яка була провокативною, тобто, такою, яка фактично послугувала однією із вагомих причин та мотивом вчинення ОСОБА_9 злочину, спровокувала його.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховуючи характер скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, перелічені вище дані про його особу, враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, принцип його індивідуалізації.

Враховуючи позицію державного обвинувачення про призначення ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі з встановленням строку випробування, поруч з позицією потерпілої сторони яка просила визначити ОСОБА_9 покарання на розсуд суду, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з встановленням строку випробування.

Частиною 1 ст. 75 КК України встановлено, що якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно із ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Значення іспитового строку полягає і в тому, що тільки протягом цього строку особа визнається судимою і за нею здійснюється контроль та соціально-виховна робота уповноваженим органом з питань пробації.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Розглядаючи позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_4 до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, судом встановлено наступне.

В механізмі кримінального судочинства важливе значення мають питання правового забезпечення інституту цивільного позову як важливого складника гарантування та захисту прав громадян. Насамперед це пояснюється значенням цивільного позову в кримінальному провадженні, його фактичною роллю, яку він виконує в системі правосуддя, забезпечуючи захист порушених прав громадян.

Сутність інституту цивільного позову у кримінальному провадженні закладена в положенні ч. 5 ст. 128 КПК України, зміст якої зводиться до того, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими зазначеним Кодексом, а в тих відносинах, що ним не регулюються, застосовується положення ЦПК України.

Застосування норм цивільного законодавства можливе за умов, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Законодавець вимагає дотримуватись певного процесуального балансу між кримінальним та цивільним процесуальним законодавством, тобто такого співвідношення процедур кримінального процесу та вимог, які ставляться до цивільного позову з точки зору його змісту, використання процесуальних прав сторін, строків позовної давності, порядку подання доказів та інших вимог, а також рішень, які можуть бути прийняті судом.

Злочин тягне за собою ряд юридичних наслідків, з яких для потерпілого найважливішим є відновлення його порушеного права, яке досягається за допомогою цивільного позову.

Частиною 2 ст. 127 КПК України встановлено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності зі ст. 128 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано збитків, має право під час кримінального провадження, проте виключно до суду, пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 129 КПК України, суд вирішує цивільний позов по суті, ухвалюючи обвинувальний вирок.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана неправомірними діями фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Тобто відповідальність за завдану шкоду настає лише за наявності відповідних підстав: 1) шкоди; 2) протиправної поведінки заподіювача шкоди; 3) причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; 4) вини.

Деліктна відповідальність це наслідок позадоговірного завдання шкоди, що пов`язується з виникненням деліктного зобов`язання.

Статтями 1195-1208 ЦК України закріплено конструкцію спеціального делікту. В порядку, визначеному цими нормами, здійснюється відшкодування шкоди, завданої здоров`ю фізичної особи, у всіх випадках, крім визначених спеціальними законами. У цій ситуації правопорушник зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати завдану шкоду, а інша сторона має право вимагати від заподіювача виконання цього зобов`язання.

Відповідно до ст. 23, ч. 3 ст. 1166, п. 1 ч. 1 ст. 1167, ст. 1195, ст. 1206 ЦК України потерпілий має право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, витрат на лікування, придбання ліків, моральної шкоди.

Потерпілим заявлено цивільний позов, (в подальшому уточнений) про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, одноразово у розмірі 87 128 грн. на придбання лікарських засобів, препаратів, та матеріалів медичного призначення та втраченого доходу, внаслідок зменшення професійної та загальної працездатності, встановлення з 01 грудня 2023 року щомісячних виплат відповідачем на користь потерпілого по 1 348, 38 гривень як відшкодування втрати частини працездатності, моральної шкоди в розмірі 300 000 грн. та понесені витрати за надання правової допомоги в розмірі 14 000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 позовні вимоги в частині одноразового стягнення матеріальної шкоди на лікування визнав у повному обсязі. Не визнав позов в частині щомісячних виплат. В іншій частин стягнення матеріальної шкоди покладається ні розсуд суду. Суму відшкодування моральної шкоди визнав частково.

На час ухвалення у справі рішення відповідачем відшкодовано позивачу загальну суму 90 000 грн.

Дослідивши докази додані до позовної заяви, в тому числі про уточнення позовних вимог, ті докази, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження та містяться в розрахункових документах на придбання медикаментів, лікування, суд встановив наступне.

Є підтвердженим та не оспорюється сторонами, що після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 перебував на лікуванні в 1-му травматологічному відділенні (НХО) КП «ДМЛШМД`ДОР» м. Дніпродзержинська з 24 квітня 2015 року по 19 травня 2015 року, до роботи виписаний 20.05.2015 року (т.1 а.с. 43)

З 17 липня 2015 року по 28 липня 2015 року, ОСОБА_10 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Комунального закладу «ДМЛ № 7» ДОР», (т.1 а.с. 48)

З 20 травня 2015 року по 16 липня 2015 року, ОСОБА_10 перебував на амбулаторному лікуванні у невропатолога Центру первиної медико-санітарної допомоги № 3, та з 29 липня 2015 року по 17 серпня - на амбулаторному лікуванні у невропатолога ЦПМСД № 3 (т.1 а.с. 50)

Суд звертає увагу, що в ході судового розгляду характер отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , їх тяжкість, діагноз, необхідність тривалого лікування ніким із сторін під сумнів не поставлено. Також, суд бере до уваги, що стороною відповідача надані позивачем розрахункові документів не поставлено під сумнів.

Витрати пов`язанні з лікуванням підтверджуються належними доказами (т.1 а.с. 38,39,41,42,44,45,46,49), тому суд вважає доведеним завдання позивачу матеріальної шкоди, яка пов`язана з його лікуванням, у заявленому ним розмірі, у сумі 16 749 грн.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення втраченого заробітку, суд зазначає наступне.

Статтею 1195 ЦК України, передбачено, що фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Визначення розміру відшкодування втраченого потерпілим заробітку має здійснюватися з дати отримання позивачем травми, з урахуванням встановленого ступеня втрати професійної працездатності. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 жовтня 2022 року у справі № 906/1318/19 (295/16026/18) (провадження № 12-68гс21)

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, згідно ч.1 ст. 1177 ЦК України, відшкодовується відповідно до закону.

Оскільки між заподіянням шкоди ОСОБА_10 та діями ОСОБА_9 встановлено прямий причинно-наслідковий зв`язок, то момент заподіянням шкоди є одночасно і моментом набуття потерпілим права на відшкодування шкоди.

Частиною 1 ст. 1197 ЦК України, зокрема, встановлено, що розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності загальної працездатності. Таким чином, для обрахунку суми відшкодування необхідно встановити ступінь втрати потерпілим професійної працездатності.

Відповідно до ст. 1197 ЦК України, розмір втраченого заробітку (доходу) визначається саме з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності, і така величина визначається медико-соціальними експертними комісіями (МСЕК) у відсотках від професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 159 від 28.08.2017 року, потерпілому ОСОБА_10 можливо визначити стійку втрату працездатності у розмірі 40 (сорока) %, що відповідає таблиці 1, п. 1.7. «б» наказу МОЗ України «Про затвердження Порядку та Критеріїв встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків» №420 від 05.06.2012 року (т.1 а.с. 134-154)

Середній заробіток працівника визначається відповідно до Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими «Порядком обчислення середньої заробітної плати», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 із наступними змінами (надалі Порядок)

Станом як на 07.08.2015 року, так і на теперішній час, відповідно до зазначеного «Порядку» обчислення середньої заробітної плати, також застосовується у інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

У таких випадках середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

В інших випадках збереження середньої заробітної плати вона може обчислюватись виходячи з виплат за 12 календарних місяців.

При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються:

е) пенсії, державна допомога, соціальні та компенсаційні виплати;

й) суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Як вбачається з матеріалів справи потерпілий ОСОБА_4 до спричинення тілесних ушкоджень працював контролером загону воєнізованої охорони ПАТ «Дніпроазот»

У своєму позові середньомісячну заробітну плату позивач розрахував наступним чином:

- за період з січня 2015 року по березень 2015 року, тобто за три останніх місяці, що передували спричиненню тілесних ушкоджень, середня заробітна плата становила 3 370,95 грн., виходячи з довідки (т. 1 а.с. 58) та наступного розрахунку: 3 961,44 грн. зарплата за січень 2015 року + 2 922,26 грн. зарплата за лютий 2015 року + 3 229,16 грн. зарплата за березень 2015 року = 10 112,86 грн. : 3 міс. = 3 370,95 грн.

Таким чином, в порушення наведеного «Порядку», в позовній заяві за основу взято розрахунок за 3 останні місяці роботи потерпілого, що з врахуванням підвищеної з невідомих суду підстав заробітної плати за січень 2015 року, суттєво перевищує середню заробітну плату ОСОБА_10 за два останні місяці (лютий, березень) які передували події травмування.

Якщо середню заробітну плату ОСОБА_10 розраховувати згідно з «Порядком обчислення середньої заробітної плати», тобто за два останні місяці - зарплата за лютий 2015 року + 3 229,16 грн. зарплата за березень 2015 року : 2 міс. (за виключенням суми за січень зазначеної адвокатом в розрахунках), її розмір становить 3 075, 71 гривні.

Якщо брати до уваги виплати ОСОБА_10 вказані в досліджуваній довідці за рік, то середня заробітна плата ОСОБА_4 становить з серпня 2014 року по липень 2015 року тобто за 12 місяців 34 256,66 грн., і таким чином його середньомісячна заробітна плата становить: 34 256,66 грн. : 12 місяців = 2 854,72 грн., про що саме і зазначається в досліджуваній довідці.

Відповідно до «Порядку» середня заробітна плата розраховується з врахуванням податків і інших обов`язкових платежів, проте з довідки ПАТ «Дніпроазот» про середню заробітну плату ОСОБА_10 не вбачається, чи обчислена вона з їх врахуванням, а визначаючи розмір щомісячних виплат суд в своєму рішенні повинен зазначити про утримання з сум таких виплат зазначених відрахувань.

В позовній заяві зазначено, що в період травня 2015 року - липня 2015 року по лікарняним листам ОСОБА_4 виплачено: у травні 2015 року 2 371,68; у червні 2015 року 2 088,77 грн.; липні 2015 року 2 349,86 грн., але суд позбавлений можливості встановити, що ці виплати проводились з урахуванням лікарняних листів, оскільки в довідці (а.с. 58 т. 1) вказано, що це середньомісячний заробіток ОСОБА_4 , і жодним чином не зазначено, що ці виплати нараховані з урахуванням його лікарняних.

Таким чином розрахунки, які зроблені потерпілою стороною в позовній заяві (про уточнення позовних вимог) є похідними від середньомісячної заробітної плати у розмірі 3 370,95 грн., яка на думку суду визначена не вірно.

Будь яких інших доказів на підтвердження визначеного в позові розміру середньомісячної заробітної плати позивачем суду не надано.

Залишення позовної заяви без розгляду є формою закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Позов залишається без розгляду за наявності недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

Враховуючи, що рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а підстави стягнення щомісячного відшкодування втрати працездатності безперечно повинні підтверджуватись належними матеріальними носіями, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають залишенню без розгляду.

В частині відшкодування моральної шкоди, обвинувачений визнав позов частково.

Конституцією України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду та встановлює, що така шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Згідно з ст. 23 ЦК України, моральна шкода в тому числі полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у приниженні честі та гідності фізичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Факт понесення позивачем моральної шкоди не є спірним між сторонами. Проте, керуючись принципом розумності, враховуючи дані про особу відповідача, його доходи, склад сім`ї, суд приходить до висновку, що сума 300 000 гривень не може вважатись розумною.

«Розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями. Суд, встановивши фактичні обставини справи та визначаючи розумний, справедливий та співмірний розмір відшкодування моральної шкоди, вважає, що неправомірними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_4 безумовно завдано моральні страждання.

Враховуючи глибину та тривалість душевних та фізичних страждань, яких зазнав потерпілий внаслідок ушкодження здоров`я, тяжкість вимушених змін у його життєвих відносинах, суд вважає, що в цілях розумного задоволення потреб позивача розмір моральної шкоди йому заподіяної буде відповідати стягненню на його користь з ОСОБА_6 відшкодування в сумі 150 000 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 124 КПК України, при ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, які в тому числі складаються з витрат на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року в справі № 280/2635/20 зазначив, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, що їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

В постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 визначено, що суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

В судовому засіданні відповідач реальність адвокатських витрат та їх вартість під сумнів не поставив, і таким чином, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з ОСОБА_6 в повному обсязі, у розмірі 14 000 грн.

Інші процесуальні витрати у справі відсутні.

З урахуванням викладеного, з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню витрати пов`язані з лікуванням в розмірі 16 749 грн., моральна шкода в розмірі 150 000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 14 000 грн., на загальну суму 180 749 грн.

З урахуванням раніше сплачених потерпілому 90 000 грн., стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 підлягає 90 749 грн.

В іншій частині позовні вимоги залишаються судом без розгляду, що не позбавляє потерпілого ОСОБА_4 звернутись з позовом в порядку цивільного судочинства.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_6 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Позовні вимоги потерпілого цивільного позивача ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди пов`язаної з лікуванням в розмірі 16 749 гривень, документально підтверджені процесуальні витрати на отримання правової допомоги у сумі 14 000 гривень, та 150 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи добровільно сплачені відповідачем на користь позивача 90 000 гривень, визначити, що різниця в 90 749 гривень підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позов потерпілого ОСОБА_4 залишити без розгляду, роз`яснивши його право на звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові докази по справі: диск з трьома відеозаписами з камери відео спостереження ПП ОСОБА_29 за 23.04.2015 року в опечатаному виді, зберігати при справі.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_6 залишити раніше обраний особисте зобов`язання.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1