В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000380 від 05.08.2023, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Худльово, Ужгородського р-ну, Закарпатської обл. (згідно з КОАТУУ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до КАТОТТГ), громадянин України,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

у серпні 2022 року, точний час та дата органом дізнання не з`ясовано, ОСОБА_3 , перебуваючи у селі Худльово за місцем проживання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, надав особисті відомості про себе, а саме: копію паспорту громадянина України, копію картки платника податків, власний підпис у меседжері «Telegram», невстановленій органом досудового розслідування особі для подальшого виготовлення посвідчення водія.

В подальшому, у вересні 2022 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у місті Мукачево по вулиці Вокзальній, № 3, особисто отримав від невстановленої на даний час органом досудового розслідування особи, посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 видане на його ім`я, а також здійснив фінансування виготовлення посвідчення водія вказаною вище невстановленою особою.

Після чого ОСОБА_3 використовував дане посвідчення водія для пересування на транспортному засобі марки «ВАЗ» моделі «2107» державний номерний знак НОМЕР_2 в межах Ужгородського району, Закарпатської області.

Окрім того, 04 серпня 2023 року ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «2107» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині автомобільної дороги по вулиці Закарпатській в населеному пункті Середнє, Ужгородського району, де відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений інспектором сектору реагування патрульної поліції № 1 відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з порушеннями ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

На вимогу ОСОБА_4 пред`явити для перевірки документи, які водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі відповідно до п. 2.1 (а) ПДР України, а саме посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, ОСОБА_3 , перебуваючи за вказаною вищевказаною адресою о 23 годині 25 хвилин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що його посвідчення водія виготовлено не встановленим законом способом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, надав ОСОБА_4 для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто використав, достеменно знаючи, що вказане посвідчення водія є офіційним документом, який надає особі право на керування транспортним засобом.

З`ясовано, що у бланку посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 : всі фонові зображення та друкований текст, яким виконані назви документу та назви граф нанесено струменевим способом друку; номер та серія посвідчення, вихідні дані підприємства-виробника, включаючи персоналізацію, нанесено способом термо друку.

Бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 , за способом виготовлення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, надав працівнику поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на його ім`я, яке згідно висновку експерта не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Вказані дії ОСОБА_3 , згідно з обвинувальним актом, кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України як пособництві на підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Вищевказані обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються обвинуваченим. Так, разом з обвинувальним актом подано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також в обвинувальному акті наявне клопотання сторони обвинувачення про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

З огляду на вказане, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України: пособництво на підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання іншою особою, та передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України: використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення кримінальний проступок, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується нейтрально.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч.ч. 1 та 4 ст. 358 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчинення кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

При цьому враховуючи те, що обвинувачений у вчиненому розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування ним покарання, призначеного за даним вироком, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України у виді 1 (одного) року обмеження волі,

ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України у виді 1 (одного) року та 1 (одного) місяця обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 1 (одного) року та 1 (одного) місяця обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України судової експертизи від 21.08.2023 №СЕ-19/107-23/7763-ДД у сумі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) гривні.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1