Справа № 953/1711/23
№ провадження 1-кп/646/464/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001448 від 22.05.2022р., відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.111, ч.4 ст.111-1 КК України,-

встановив:

Червонозаводський районний суд м.Харкова здійснює судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про привід свідка ОСОБА_8 .

Захисники та обвинувачена підтримали клопотання прокурора.

Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Так, суд неодноразово викликав свідка ОСОБА_8 у судове засідання. Проте, цей свідок, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, жодного разу не з`явився у судове засідання. Про поважність причин неявки свідок суду не повідомляв. Натомість ОСОБА_8 надсилав на адресу суду клопотання про допит його у дистанційному режимі з використанням власних технічних засобів. У своїх клопотаннях свідок не повідомляв про поважні причини, які не дозволяють йому з об`єктивних причин з`явитися у судове засідання до суду, лише посилався на введений в України воєнний стан. Відомості про конкретні обставини, які пов`язані з воєнним станом в країні та які унеможливлюють його явку у судове засідання до суду, ОСОБА_8 не повідомляв та не надавав суду будь-яких доказів на їх підтвердження. У зв`язку з чим суд відмовив свідкові у задоволенні його клопотань про його допит у дистанційному режимі відеоконференції.

Положеннями ч.2 ст.139 КПК України передбачено, що у випадку, якщо свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до нього може бути застосовано привід.

Таким чином, у даному випадку наявні підстави для застосування привода до свідка ОСОБА_8 .

Крім того, у судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченої у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а також існування ризиків, передбачених п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризиків переховування обвинуваченої від суду та незаконного впливу на свідків. Прокурор вважає, що про наявність цих ризиків свідчить те, що ОСОБА_7 достовірно розуміє суть кримінальних правопорушень та передбачену за їх скоєння кримінальну відповідальність, має реальну можливість впливати на свідків, оскільки вони є місцевими мешканцями м.Куп`янськ, де проживала ОСОБА_7 та де вона здійснювала діяльність як депутат міської ради. Отже, обвинувачена обізнана про життєву ситуацію свідків та має доволі значний авторитет серед місцевої громади. В то же час, ще не всі свідки допитані під час судового розгляду. Обвинувачена не має неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб на своєму утриманні. Вона проживала, працювала та здійснювала депутатську діяльність у м.Куп`янськ. При цьому саме місто та Куп`янський район були тимчасово окуповані, а на цей час є територією, де ведуться бойові дії. Отже, на цій території органи держаної влади України мають обмежені можливості контролю державного кордону з РФ та умовною лінією між підконтрольною державній владі територією України та тимчасово окупованою. Це свідчить про ризик переховування обвинуваченої від суду. Крім того, обвинуваченій інкримінується вчинення злочину проти основ національної безпеки України, у зв`язку з чим існує суспільний інтерес у цій справі. З огляду на цю обставину, рішення суду щодо запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права обвинуваченої, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Прокурор вважає, що строк запобіжного заходу обвинуваченій у вигляді тримання під вартою без визначення застави слід продовжити, з урахуванням також положень ч.6 ст.176 КПК України, згідно з якими під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, у тому числі, ст.ст.11 та 111-1 КК України, у разі наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, застосовується лише такий запобіжний захід як тримання під вартою, а також з огляду на положення ч.3 ст.183 КПК України, відповідно до яких під час дії воєнного стану суд, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, у тому числі, ст.111 та ст.111-1 КК України.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання прокурора та заявила клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 . Захисник посилається на те, що застосований до обвинуваченої запобіжний захід є надто суворим, а прокурором не обґрунтовано неможливість застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів. У даному випадку відсутні вагомі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_7 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, оскільки свідки, допитані під час судового розгляду, не підтверджують фактичних обставин обвинувачення. Лише тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Обвинувачена є особою похилого віку та має поганий стан здоров`я, потребує надання спеціалізованої медичної допомоги у невідкладному порядку. Крім того, обвинувачена має міцні соціальні зв`язки у місці постійного проживання у м.Куп`янськ. ОСОБА_7 проживає однією сім`єю з чоловіком, ОСОБА_9 , має двох повнолітніх дочок та чотирьох неповнолітніх онуків, з якими перебуває у близьких сімейних стосунках. Доньки обвинуваченої зареєстровані за однієї адресою з обвинуваченою. ОСОБА_7 все життя дбала про матеріальне забезпечення родини, надаючи їм істотну матеріальну допомогу та підтримку. У 2017 році обвинувачена подарувала своїм дочкам по 1/3 частині належного їй житлового будинку АДРЕСА_2 . У 2021 році ОСОБА_7 подарувала квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , доньці - ОСОБА_6 та онуку - ОСОБА_10 .Обвинувачена має позитивну репутацію, оскільки чотири рази обиралася депутатом Куп`янської місцевої ради, неодноразово була визнана людиною року та нагороджена почесними грамотами та подяками. Оскільки Куп`янська міська рада зараз фактично не працює, ОСОБА_7 не має впливу на місцевих мешканців. Обвинувачена досягла пенсійного віку, але продовжувала працювати директором ПП «Аркада», власником якого є, а також має у своїй власності нерухомість. Під час досудового розслідування ОСОБА_7 не переховувалася від органів досудового розслідування, не змінила своє місце проживання та не мала намір залишати своє житло. Захисник вважає, що на цей час відсутні обставини, які свідчать про неможливість зміни запобіжного заходу, а наявність ризиків зі спливом часу істотно зменшилася, що свідчить про те, що для забезпечення виконання нею її процесуальних обов`язків достатньо застосування домашнього арешту за вищевказаною адресою у м.Харкові у квартирі, власники якої надали свою згоду на застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 також заперечували проти клопотання прокурора та підтримали клопотання захисника ОСОБА_6 , посилаючись на стан здоров`я обвинуваченої та відсутність її належного медичного обстеження, а також на недоцільність подальшого тримання обвинуваченої під вартою, відсутність підтверджених ризиків та невідповідність клопотання прокурора вимогам КПК.

Обвинувачена ОСОБА_7 заперечувала проти клопотання прокурора, підтримавши клопотання захисника ОСОБА_6 , пояснивши, що вона не переховувалася раніше, тобто перед її затриманням, та не має наміру переховуватися від суду у подальшому. Вона має намір доводити перед судом свою невинуватість.

Прокурор заперечував проти клопотання захисника ОСОБА_6 .

Вислухавши сторони, дослідивши доводи клопотань, суд приходить до наступного.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 4 ст. 111-1 КК України, які є особливо тяжким злочином та нетяжким злочином відповідно.

За злочин, передбачений ч.1 ст.111 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

За злочин, передбачений ч.4 ст.111-1 КК України, закон передбачає покарання у тому числі, у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

У даному випадку існує обґрунтована підозра у вчинені ОСОБА_7 цих злочинів, тобто інформація, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача, що обвинувачена, можливо, їх вчинила без попереднього висновку щодо її винуватості.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність вагомих доказів вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, то судовий розгляд ще не завершено і судом безпосередньо не досліджено усі докази у кримінальному провадженні. Оцінку доказів, у тому числі, на предмет достатності та допустимості, суд може надати лише на відповідній стадії процесу за результатами судового розгляду.

Крім того, продовжують існувати ризики, передбачені п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Про наявність ризику переховування обвинуваченої від суду свідчить тяжкість інкримінованого їй обвинувачення разом з сукупністю наступних обставин, які не змінилися від часу винесення судом ухвали від 06.10.2023р. про продовження строку її тримання під вартою.

Так, ОСОБА_7 не має неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб на своєму утриманні. Наявність чоловіка та повнолітніх дітей і неповнолітніх онуків не є однозначним запобіжником ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Суду не надано доказів перебування цих осіб на офіційному утриманні чи під опікою/піклуванням обвинуваченої, що створювало б достатньо міцний зв`язок з місцем проживання, за яким захисник просить застосувати домашній арешт. Та обставина, що обвинувачена матеріально допомагала членам своєї родини, не є обставиною, що підтверджує наявність у неї утриманців (осіб, які офіційно перебувають на її утриманні). Також суду не надано доказів на підтвердження того, що повнолітні діти обвинуваченої та її неповнолітні онуки фактично проживають у місті Харкові, що забезпечувало б існування тісного соціального зв`язку у обвинуваченої за місцем виконання домашнього арешту, про який просить захисник. Навпаки, у матеріалах справи наявні докази перебування дітей та онуків обвинуваченої поза межами України.

Крім того, місцем роботи, здійснення повноважень депутата міської ради ОСОБА_7 та місцем знаходження належного їй нерухомого майна та ПП «Аркада», яке нею засновано та яким вона керує, є м.Куп`янськ, який був тимчасово окупованим. На цей Куп`янський район час відноситься до територій, де ведуться бойові дії. Тому на цій території органи державної влади України мають обмежені можливості контролю державного кордону України з Російською Федерацією та умовної лінії між підконтрольною державній владі територією України та тимчасово окупованою територією України. При цьому, за обставинами інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень вона обвинувачується у взаємодії з окупаційними органами влади РФ.

Що стосується ризику незаконного впливу обвинуваченої на свідків, то хоча він з часом зменшився, оскільки судом були допитані деякі свідки, але повністю не зник і залишається високим по відношенню до недопитаних у суді свідків.

Про наявність цього ризику свідчить те, що ОСОБА_7 тривалий час проживала та працювала у м.Куп`янську, а також займала посаду депутата Куп`янської міської ради, отже, має давні соціальні зв`язки з місцевими мешканцями та обізнана про їх життєву ситуацію, сімейний стан, місця проживання, роботи тощо. Також перебування на вищевказані посаді зумовлює наявність доволі значного авторитету та певного впливу серед громади у місці проживання та роботи обвинуваченої.

Суд вважає хибними доводи захисника про те, що обвинувачена не має зараз впливу на місцевих жителів, оскільки Куп`янська міська рада не працює.

Так, певний авторитет, який особа набуває, будучи активним членом територіальної громади як підприємець, як політик та громадський діяч, формується протягом тривалого часу і не може зникнути лише тому, що не працює орган місцевого самоврядування.

Інші доводи сторони захисту, у тому числі, щодо особи обвинуваченої, її матеріального стану та стан її здоров`я, не спростовують вищевказаних висновків суду.

Пенсійний вік та стану здоров`я обвинуваченої не свідчать про наявність підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_11 , оскільки положеннями ч.4 ст.11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачено, що медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

З урахуванням приписів Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», а також Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 № 239/5/104, для осіб, які тримаються під вартою, є можливим залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я, а також консультування, обстеження і лікування фахівцями закладів охорони здоров`я.

Суд вважає помилковими доводи сторони захисту про невідповідність клопотання прокурора вимогам КПК, у тому числі, відсутність у клопотанні прокурора обґрунтування неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченої. Так, прокурором обґрунтовано необхідність продовження строку тримання обвинуваченої під вартою з урахуванням підстав та обставин, які передбачені ст.177 та ст.178 КПК, та з огляду на положення ч.6 ст.176 та ч.3 ст.183 КПК України.

Отже, враховуючи всі вищевикладені обставини суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченої під вартою.

Суд вважає неможливим застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, оскільки з урахуванням всіх вищевикладених обставин, зокрема, високого ступеню ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, такий захід, зокрема, домашній арешт, наразі не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та запобігти цим ризикам.

Крім того, згідно з ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 139, 140, 177, 199, 314, 315, 316, 331, 369-372 КПК України, суд

ухвалив:

Застосувати привід свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , тел.: НОМЕР_1 , у судове засідання о 14 годині 30 хвилин 08 грудня 2023 року у Червонозаводському районному суді м.Харкова (м.Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, 36, 3 під`їзд).

Доручити виконання ухвали про привід свідка Куп`янському РВП ГУНП в Харківській області.

Контроль за виконанням приводу доручити прокурору.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 .

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19.01.2024 р. включно.

Строк дії ухвали до 19.01.2024р. включно.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1