У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження № 0000426 від 12.04.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Люта Великоберезнянського району Закарпатської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження № 0000426 від 12.04.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

З обвинувального акту убачається, що11.04.2019 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на грунті ревнощів, перебуваючи навпроти будинку культури за адресою: Ужгородський район, с. Тийглаш, вул. Сечені вчинив сварку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в ході чого наніс останньому один удар головою в область носа.

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 105 від 25.04.2019 року на момент судово-медичного обстеження на тілі громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено тілесне ушкодження у вигляд: синця на шкірних покривах обличчя в ділянці спинки носа. Згідно даних медичної довідки, яка заповнена на його ім`я у нього виявлено: Забій м`яких тканин спинки носа. Перелом носової кістки без зміщення кісткових уламків.

Вищевказані тілесні ушкодження, з урахуванням даних медичної довідки, могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по уданому механізму дії, якими могли бути руки затиснуті в кулак або голова сторонньої людини.

По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної довідки, вкладаються в час події, яка мала місце 11.04.2019 року і не суперечать обставинам справи.

Враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження виявленого при судово-медичному обстеженні, з врахуванням даних консультації обласного рентгенолога, у виключена можливість настання вищевказаних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту, при цьому потерпілому було спричинено не менше одного локального тілесного ушкодження.

Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров"я на час більше 6, але менше 21 дня, і по цій ознаці, згідно п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров"я.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я.

28.09.2023 року від захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_7 через канцелярію суду надійшла заява про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Крім того, адвокат у заяві зазначив , що просить розглядати кримінальну справу за його відсутності.

06.10.2023 року від обвинуваченого ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України у зв"язку із закінченням строків давності .

У судовому засіданні обвинувачений підтримав заявлене ним клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КПК України, у зв"язку із закінченням строків давності та підтримав аналогічне за змістом клопотання його захисника від 28.09.2023 року.

Потерпілий в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з підстав передбачених ст. 49 КК України, зокрема, що таке звільнення є не з реабілітуючих підстав.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття з цих підстав кримінального провадження .

Ознайомившись з обвинувальним актом та матеріалами судового провадження, дослідивши клопотання захисника, заслухавши клопотання обвинуваченого та думку прокурора з приводу заявлених клопотань, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду та аналізу судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

При цьому, санкція ч.2 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до одного року, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Таким чином, згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 125 КК України класифікується як кримінальний проступок.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене.

Згідно обвинувального акту кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 125 КК України обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено у 11.04.2019 року, і ця обставина сторонами кримінального провадження не заперечується.

З огляду на наведене, з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше 3 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч.1 ст.49 КК України.

Відтак обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених положенням п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, відповідно до яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зазначені вище вимоги закону також підтверджуються судовою практикою, зокрема, відповідно до постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.11.2019 р. у справі №566/554/16-к, визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, при цьому, Верховний Суд дійшов висновку про те, що суд 1-ої інстанції, отримавши клопотання особи про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності, незалежно від визнання особою вини, повинен звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Аналогічний висновок також міститься в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11.02.2020 р. у справі №385/1159/16, в якій Верховний Суд звернув увагу на те, що суд 1-ої інстанції, отримавши під час судових дебатів клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в порушення вимог КПК України, не розглянув таке клопотання невідкладно та не закрив кримінальне провадження щодо особи у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, на підставі чого рішення судів 1-ої та апеляційної інстанції були скасовані Верховним Судом, а особу звільнено від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявлених клопотань, з огляду на те, що з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення і до дня розгляду справи в суді минули строки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого та його захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження про обвинувачення його за ч. 2 ст. 125 КК України.

Також, суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприпустимим.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні - відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284-288, 392-395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності передбаченої ч.2 ст.125 КК України, на підставі ст. 49 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426 від 12.04.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - закрити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні - відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1