В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000811 від 12.09.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно працевлаштованого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и в:

12 вересня 2021 року, приблизно о 01 год. 00 хв., водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «MERCEDES-BENZ S500», д.н.з НОМЕР_1 , рухався у другій (середній) смузі проїзної частини Броварського проспекту в м. Києві, зі сторони пр. Визволителів в напрямку вул. Братиславської, зі швидкістю 114,66 км/год ± 4,5864 км/год., яка понад вдвічі перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги 50 км/год. В цей же час, пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушуючи вимоги п. п. 4.4, 4.7, 4.14. підпунктів «а, б, г, ґ» Правил дорожнього руху України, перетинав проїзну частину Броварського проспекту в м. Києві, в недозволеному для руху пішоходів місці, рухаючись зліва направо, відносно напрямку вищевказаного транспортного засобу.

Під час руху, ОСОБА_4 допустив порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.4 Правил дорожнього руху України: п. 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 підпункту «б»: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Порушення вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виявились у тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «MERCEDES-BENZ S500», д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись навпроти перону станції метро «Дарниця» по Броварському проспекту у м. Києві, усвідомлюючи, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, маючи об`єктивну змогу спостерігати за показниками спідометру 114,66 км/год ± 4,5864 км/год. та обрати швидкість руху в межах дозволеної, маючи можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_8 на проїзній частині та зупинити керований ним транспортний засіб до лінії руху пішохода (за умов своєчасного застосування екстреного гальмування та швидкості руху автомобіля в межах дозволеної), не зміг вірно оцінити дорожню обстановку та її зміни, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, внаслідок чого, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, через значне перевищення максимально дозволеної швидкості, не зміг безпечно зупинити керований ним автомобіль, та як наслідок, здійснив наїзд на останнього.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди.

При дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: множинні двобічні переломи ребер по різним анатомічним лініям (більше справа), розрив передньої поздовжньої зв`язки та міжхребцевого диску між 2-м та 3-м грудними хребцями; множинні переломи кісток тазу справа, закритий перелом правої плечової кістки, розриви медіастiнальної плеври та грудної аорти; забої правої легені, крововиливи у корені легень, розрив діафрагми справа; множинні черезкапсулярні розриви печінки; двобічний гемоторакс (рідка кров та темно-червоні пухкі згортки плевральних порожнинах загальним об`ємом близько 1900мл.), гемоперитонеум (рідка кров в порожнині очеревини об`ємом близько 500мл.); двобічний обмежено-дифузний субарахноїдальний крововилив над півкулями головного мозку; множиннi садна, синцi на голові, шиї, тулубi, кiнцiвках, просочуючі крововиливи у м`яких тканини (у тому числі у місцях переломів кісток скелету), розрив капсули лівого колінного суглобу, крововилив у лівий колінний суглоб; забійна рана у тім`яно-потиличній ділянці зліва; карманоподiбне відшарування шкіри проекції крила правоi здухвинної кістки, що розповсюджується на стегно. Також при дослiдженнi трупа було виявлено: знижене кровонаповнення внутрішніх органів, плямисті та смугасті крововиливи під ендокардом лівого шлуночку серця; «порожня» селезінка. Вказаний комплекс ушкоджень знаходяться у прямому (причинно-наслідковому) зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою та настанням смерті ОСОБА_8 .

Порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та фактичні обставини справи визнав. Зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо його не карати.

Допитана судом потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що загиблий у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_8 являється її сином. З обвинуваченим до цього вона не знайома не була. Про смерть сина та фактичні обставини події вона дізналася 13 числа від слідчого. Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 за вчинене правопорушення має бути притягнутий до відповідальності.

Допитаний судом свідок ОСОБА_10 пояснив, що з обвинуваченим та потерпілим він не знайомий. Зазначив, що сам момент зіткнення автомобіля з людиною він не бачив, а лише почув гучний звук. В цей момент він перебував у автомобілі на парковці біля «Макдональдс». Оскільки було погане освітлення та проїжджало багато автомобілів, він вирішив під`їхати до тіла таким чином, щоб було видно, що сталася дорожньо-транспортна пригода, після чого увімкнув аварійну сигналізацію. Через 5-7 хвилин до тіла загиблого зі сторони підбігла якась людина, що це за чоловік йому не відомо. Пояснив, що подія дорожньо-транспортної пригоди сталася у крайній правій смузі Броварського проспекту, який складається із шести смуг. На запитання прокурора щодо автомобіля, який збив потерпілого, свідок зазначив, що він бачив автомобіль «Мерседес» чорного кольору.

Крім показань обвинуваченого та свідка наданих у судовому засіданні, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, які долучені до матеріалів кримінального провадження.

Так, відповідно до рапорту поліцейського роти № 3 батальйону № 4 полку № 2 (з обслуговування лівого берегу) УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_11 , 12.09.2021 близько 01 год. 05 хв. екіпажем «Рубін-408» отримано виклик від оперативного чергового «Київ-55» про те, що ДТП з потерпілими за адресою: м. Київ, метро «Дарниця» по просп. Броварському. Прибувши на місце події, було виявлено водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що рухався на своєму автомобілі «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , про Броварському проспекту в напрямку Броварів, та не помітив, як зненацька на дорозі з`явилася людина, після чого водій його збив. Згодом було встановлено загиблого, яким виявився ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На місці події працювала БШМД, яка констатувала смерть загиблого (т. 2 а.с. 4).

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.09.2021 складеного слідчим в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 в присутності водія ОСОБА_4 з приводу наїзду на пішохода, в м. Києві по просп. Броварському в районі станції метро «Дарниця» виявлено автомобіль марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , з пошкодженнями передньої частини автомобіля та труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 5-28).

Відповідно до протоколу огляду речі від 17.09.2021 складеного слідчим в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 , а саме флеш носія марки «Apacer 16 Gb», на якому знаходиться відеозапис з камери відеоспостереження комплексної системи відеоспостереження міста Києва, яка розташована в районі місця дорожньо-транспортної пригоди, яке знаходиться за адресою: м. Київ, проїзна частина Броварського проспекту в районі перону «ст. м. Дарниця», 12.09.2021 о 00:59:49 на проїзній частині Броварського проспекту у невідведеному для цього місці за бордюрним каменем виходить та зупиняється пішохід ОСОБА_8 . На позначці часу 01:00:16 пішохід ОСОБА_8 відновлює рух та починає перетинати проїзну частину Броварськоого проспекту у невідведеному для цього місці. На позначці часу 01:00:24 пішохід ОСОБА_8 перетинає подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки та вступає в крайню ліву смугу для автомобілів, що рухаються в напрямку «ст. м. Чернігівська». На позначці часу 01:00:26 пішохід ОСОБА_8 продовжує рух через проїзну частину Броварського проспекту та з правої від нього сторони в напрямку його руху наближається автомобіль «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , з увімкненим світлом фар, під керуванням водія ОСОБА_4 . На позначці часу 01:00:27 на пішохода ОСОБА_8 відбувається наїзд передньою частиною кузова автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 . На позначці часу 01:00:28 пішохода ОСОБА_8 від наїзду підкинуло вгору, а автомобіль «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 починає зменшувати швидкість на що вказують працюючі задні стоп-сигнали (т. 2 а.с. 34-41).

Згідно висновку експерта від 23.09.2021 № СЕ-19/111-21/44210-ІТ, складеного Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України за результатами проведення судової автотехнічної експертизи призначеної на підставі постанови старшого слідчого ОСОБА_12 від 13.09.2021, на момент огляду автомобіля «Mercedes Benz S500», д.н.з. НОМЕР_1 , гальмівна система, система рульового керування та ходова частина знаходяться в працездатному стані (т. 2 а.с. 44-49 зв.).

Відповідно до висновку експерта від 04.11.2021 № СЕ-19/111-21/45314-ФП, складеного Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України за результатами проведення судової фототехнічної експертизи призначеної на підставі постанови старшого слідчого ОСОБА_12 від 17.09.2021, виходячи з даних відеофайлу «10.9.21.32_между Броварський пр-Малишка_0650DBB0__1.mp4» та вихідних даних, наданих для проведення експертизи, швидкість автомобіля «Mercedes Benz S500», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент фіксування його руху перед виникненням дорожньо-транспортної пригоди становить 114,66 км/год ± 4,5864 км/год. Відповідно до наданого на експертизу відеофайлу з моменту виходу пішохода на половину проїзної частини Броварського проспекту в м. Києві призначеної для руху зі сторони вул. Будівельників у напрямку ст. метро «Чернігівська» (перетинанням ним дорожньої розмітки 1.3 ПДР України) до моменту наїзду на нього автомобілем «Mercedes Benz S500», д.н.з. НОМЕР_1 , проходить 90 кадрів відеозапису що дорівнює 3,6 с±0,144 с. (т. 2 а.с. 51-56 зв.).

Згідно висновку експерта № 022-95-2602-2021 від 14.12.2021 складеного Лівобережним відділенням відділу судово-медичної експертизи трупів, (1-3, 6 - запитання постанови при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 , 1994 р.н., були виявлені наступні ушкодження: множинні двобічні переломи ребер по різним анатомічним лініям (більше справа), розрив передньої поздовжньої зв`язки та міжхребцевого диску між 2-м та 3-м грудними хребцями; множинні переломи кісток тазу справа, закритий перелом правої плечової кістки; розриви медіастінальної плеври та грудної аорти; забої правої легені, крововиливи у корені легень, розрив діафрагми справа; множинні черезкапсулярні розриви печінки; двобічний гемоторакс (рідка кров та темно-червоні пухкі згортки плевральних порожнинах загальним об`ємом близько 1900 мл.), гемоперитонеум (рідка кров в порожнині очеревини об`ємом близько 500 мл.); двобічний обмежено-дифузний субарахноїдальний крововилив над півкулями головного мозку; множиннi садна, синцi на голові, шиї, тулубi, кiнцiвках, просочуючі крововиливи у м`яких тканини (у тому числі у місцях переломів кісток скелету), розрив капсули лівого колінного суглобу, крововилив у лівий колінний суглоб; забійна рана у тім`яно-потиличній ділянці зліва; карманоподiбне відшарування шкіри проекції крила правоi здухвинної кістки, що розповсюджується на стегно. Також при судово-медичному дослідженні трупа було виявлено: знижене кровонаповнення внутрішніх органів, плямисті та смугасті крововиливи під ендокардом лівого шлуночку серця; «порожня» селезінка; пошкодження на одязі. Виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предмету (предметів) незадовго до настання смерті. Характер і особливості тілесних, ушкоджень їх локалізація і взаємне розташування, наявність ознак різкого струсу тіла, вказують на можливість спричинення усього комплексу ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди зіткненні (наїзді) транспортного засобу що рухався з пішоходом. При цьому в момент первинного контакту з автомобілем що рухався потерпілий знаходився в вертикальному, чи близькому до нього положенні та був повернений правою бічною поверхнею тіла до транспортного засобу. Судово-медичних даних, які б дозволяли встановити знаходився потерпілий в русі в момент зіткнення з транспортним засобом, чи був нерухомий не виявлено. Смерть ОСОБА_8 настала від поєднаної травми голови, тулуба та кінцівок з множинними переломами кісток скелета і ушкодженням внутрішніх органів, яка супроводжувалась рясною внутрішньою, зовнішньою та тканинною кровотечею з розвитком крововтрати, на що вказує: наявність ушкоджень відмічених в п. 1 підсумків, блідість шкіри і слизових оболонок, трупних плям, нерівномірне (переважно знижене) кровонаповнення внутрішніх органів, смугасті крововиливи під ендокардом лівого шлуночку серця (плями Мінакова при крововтраті), «порожня» селезінка. Виявлені на трупі ОСОБА_8 тілесні ушкодження об`єднані механізмом травмування, в своїй сукупності обумовили розвиток небезпечного для життя явища - крововтрати, яка привела до настання смерті, в зв`язку з чим мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між виявленими у ОСОБА_13 тілесними ушкодженнями та причиною смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Згідно з результатами судово-токсикологічного дослідження в крові від трупа ОСОБА_8 , 1994 року народження, знайдено етиловий спирт в концентрації 3,12 проміле, що за життя, зазвичай, відповідає сильному алкогольному сп`янінню (т. 2 а.с. 58-60).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 17.07.2022 складеного старшим слідчим в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 за участю свідка ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_14 та за участю понятих, водію ОСОБА_4 було запропоновано вказати місце наїзду на пішохода, на що останній відповів згодою. Учасниками слідчої дії було проаналізовано ілюстративну таблицю та схему пригоди (додатки до протоколу огляду місця ДТП від 12.09.2021) та водій ОСОБА_4 , врахувавши дані, які вказані в схемі пригоди та ілюстративній таблиці, сів на робоче місце водія автомобіля-демонстратора та оцінивши дорожню обстановку вказав на проїзній частині місце наїзду на пішохода. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що пішохода виявив безпосередньо перед наїздом на нього (т. 2 а.с. 63-72).

Згідно висновку експерта від 25.07.2022 № СЕ-19/111-22/28140-ІТ, складеного Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Mercedes Benz S500», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2; 12.3; 12.4 ПДР України. В даній дорожній обстановці, оцінка дій пішохода ОСОБА_8 не пов`язана з використанням спеціальних знань експерта. Дані питання можуть бути вирішені органами досудового розслідування або судом самостійно на підставі вимог розділу 4 ПДР України тощо. В даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «Mercedes Benz S500», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 експертом, з технічної точки зору, не вбачається невідповідностей вимогам пункту 12.3 ПДР України, але вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.4 ПДР України. В даному випадку вирішити питання щодо відповідності дій водія автомобіля «Mercedes Benz S500», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вимогам пункту 12.2 ПДР України, в категоричній формі, неможливо. В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Mercedes Benz S500», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , в яких експертом вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.4 ПДР України, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Оцінка дій пішохода ОСОБА_8 , в даній дорожній обстановці, не пов`язана з використанням спеціальних знань експерта, тому питання щодо причинного зв`язку між його діями та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди може бути вирішене органами досудового розслідування або судом самостійно (т. 2 а.с. 74-79).

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яким він обвинувачується.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень Європейського суду з прав людини означає, що сукупність обставин справи встановлена під час судового розгляду, виключає будь яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно, посткримінальну поведінку обвинуваченого, а також те, що останній раніше не судимий.

Як витлумачено у постанові Верховного Суду від 30.08.2022 по справі № 695/492/20, активне сприяння розкриттю злочину як обставина, яка пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним.

Верховним Судом у постанові від 20.09.2023 по справі № 944/5954/22 наведено тлумачення прояву щирого каяття обвинуваченого.

Так, у вищевказаній постанові витлумачено, що при встановленні обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, необхідно враховувати, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль щодо вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, а також ця обставина повинна знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що виражалося у наданні обвинуваченим органу досудового розслідування та суду пояснень щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2023 винесеній за результатами розгляду справи № 135/563/22.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та межі покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Такий висновок узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року) (рішення Конституційного Суду України від 26 січня 2011 року № 1-рп/2011).

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Як роз`яснено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 винесеній у справі № 702/301/20, при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за ст. 286 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 14.09.2023 за результатами розгляду справи № 524/12818/21, санкція ч. 2 ст. 286 КК України надає суду можливість як призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи. Указане положення закону має альтернативний характер застосування і це питання, як визначив законодавець, суд вирішує на власний розсуд («судова дискреція») залежно від конкретних обставин кримінального провадження, характеру допущених особою порушень вимог Правил дорожнього руху, їх наслідків, тощо.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності встановлених судом пом`якшуючих обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого та його посткримінальну поведінку, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд вважає за необхідне також врахувати причинно-наслідковий зв`язок виникнення дорожньо-транспортної пригоди, а саме порушення правил дорожнього руху не лише обвинуваченим ОСОБА_4 , а і потерпілим ОСОБА_8 , який в порушення правил дорожнього руху, зокрема п. 4.14 Розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» ПДР України, здійснював перетин проїзної частини дороги в недозволеному для цього місці, перебуваючи в цей час у стані сильного алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком експерта № 022-95-2602-2021 від 14.12.2021 складеного Лівобережним відділенням відділу судово-медичної експертизи трупів, що на переконання суду також опосередковано вплинуло на причину дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суд вбачає підстави для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених ст. 76 КК України. На переконання суду, у даному випадку таке покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

В частині поданого цивільного позову, суд зазначає наступне.

06 вересня 2022 року ОСОБА_9 подано позовну заяву до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.

В подальшому позивачем ОСОБА_9 до суду подано заяву в якій просить залишити позовну заяву без розгляду (т. 3 а.с. 184).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України).

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (ч. 7 ст. 128 КПК України).

Керуючись ст. ст. 72, 75, 76, 286 КК України, п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, ст. ст. 100, 128, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 4 ст. 72 КК України, призначене ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

Речові докази у кримінальному провадженні: що зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: лівий кросівок темно-сірого кольору з устілкою червоного кольору в середині, який поміщений до сейф-пакетів № ЕХР0320528, переданий для зберігання у Центр забезпечення № 1 Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № 583 (Ф) від 10.01.2022) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2 059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) грн. 44 коп. за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-21/44210-ІТ від 23.09.2021.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя