УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про вжиття заходів для проведення медичного обстеження та надання медичної допомоги, в порядку ст.206 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про вжиття заходів для проведення медичного обстеження та надання медичної допомоги, в порядку ст.206 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 наразі перебуває в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2023 року.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів викладених в клопотанні і просив задовольнити. Стверджував, що зі слів доньки підозрюваного, яка була у нього на побаченні 26.12.2023 і повідомила про його хворобливий стан, останній потребує невідкладної медичної допомоги, однак позбавлений доступу до неї. Вказував, що у його підзахисного з`явились плями на шкірі, сип, набрякли руки.

Підозрюваний ОСОБА_4 суду пояснив, що сип у нього з`явилась ще до поміщення до слідчого ізолятора, а за день до розгляду даної скарги у нього був запланований візит до лікаря-дерматолога. Разом з тим підозрюваний уточнив, що до лікаря він не пішов, оскільки вирішив в цей час зустрітись із донькою, яка прийшла до нього на побачення. При цьому в подальшому, з проханнями про повторний виклик лікаря, він ні до кого не звертався. Підозрюваний зазначив, що в ДУ «Київський слідчий ізолятор» йому ніхто не перешкоджає отримувати медичну допомогу. Крім того, на уточнююче запитання ОСОБА_4 повідомив, що станом на день розгляду даного клопотання, він нормально харчується, а його відмова від їжі була викликана стресом. Підозрюваний просив слідчого суддю врахувати, що він не має жодних претензій до працівників ДУ «Київський слідчий ізолятор», а також запевняв, що запишеться на повторний прийом у лікаря-дерматолога.

Прокурор просив відмовити у задоволенні скарги. Вказував на відсутності необхідності у втручанні слідчого судді з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 , який утримується у Київському СІЗО, мав можливість скористатись медичною допомогою, однак самостійно від неї відмовився, в подальшому за медичною допомогою не звертався, на тепер харчується задовільно.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши позицію учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2023 року до підозрюваного в рамках кримінального провадження №0005018 від 16.12.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На підставі вказаної ухвали підозрюваний ОСОБА_4 був поміщений до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

В контексті цього питання слідчий суддя наголошує на тому, що право підозрюваного ОСОБА_4 на належну медичну допомогу в жодному разі не ставиться під сумнів слідчим суддею і так само не може ставитись під сумнів іншими учасниками кримінального провадження, більш того, з метою дотримання такого права, орган досудового розслідування, за яким наразі рахується ув`язнений ОСОБА_4 має сприяти усіма можливими способами забезпеченню підозрюваному повної, своєчасної та необхідної медичної допомоги в межах своїх повноважень, визначених чинним КПК України.

Так, діючим законодавством України передбачено охорону прав осіб, які утримуються під вартою, в тому числі право на належну медичну допомогу, обов`язок забезпечення якої покладено на адміністрацію місць попереднього ув?язнення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пивоварник проти України», рівень охорони здоров`я ув`язненого має бути сумісним з людською гідністю. Європейський суд з прав людини наголосив, що охорона здоров`я ув`язнених повинна здійснюватися належним чином, а відсутність належної медичної допомоги може вважатися жорстоким або нелюдським поводженням в значенні статті 3 Конвенції. ЄСПЛ підкреслив, що для того, щоб надана медична допомога могла вважатися належною, потрібно встановити сукупність наступних факторів: 1) факт огляду лікарем і призначення лікування; 2) докладне документування стану здоров`я ув`язненого; 3) оперативність та точність постановки діагнозу і лікування; 4) наявність регулярного і систематичного нагляду за станом здоров`я, розроблення плану лікування; 5) створення умов, необхідних для надання призначеного лікування; 6) медична допомога має відповідати тому рівню, на якому надається населенню в цілому.

Зокрема, відповідно до статті 1 Закону України «Про попереднє ув?язнення» тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Згідно статті 11 цього Закону медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

За змістом вимог статті 21 вказаного Закону адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити належну охорону та режим тримання осіб, взятих під варту; створити особам, взятим під варту, необхідні житлово-побутові умови відповідно до встановлених норм, забезпечити їх харчуванням та медичним обслуговуванням.

Разом з тим, в ході судового розгляду скарги було встановлено, що стверджувані захисником доводи про створення перешкод для підозрюваного ОСОБА_4 у реалізації його права на належну медичну допомогу, грунтувались виключно на словах третьої особи та були в повному обсязі спростовані в судовому засіданні самим підозрюваний, за словами якого, він самостійно відмовився від зустрічі із лікарем-дерматологом, і більше до лікаря не звертався, не має проблем із харчуванням, у будь-який інший спосіб йому ніхто не чинить перешкод у доступі до медичної допомоги, обіцяв, що запишеться на прийом до лікаря.

За таких умов слідчий суддя приходить до висновку, що всупереч вимогам ст. 22 КПК України, захисником не було наведено наявності підстав для втручання слідчого судді в організацію отримання підозрюваним належної медичної допомоги, адже доказів того, що права підозрюваного порушено, або могло бути порушено - слідчому судді не надано.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про вжиття заходів для проведення медичного обстеження та надання медичної допомоги, в порядку ст.206 КПК України.

Керуючись ст. 206, 309, 369-372 КПК України, ст.ст. 11, 21 Закону України «Про попереднє ув?язнення» слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про вжиття заходів для проведення медичного обстеження та надання медичної допомоги, в порядку ст.206 КПК України - залишити без задоволення.

Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 29 грудня 2023 року о 10 год. 20 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1