Справа №642/3806/19
Провадження №1-кп/639/62/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Харків

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 21.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №00004668 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.5 ст. 186 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 186 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_7 строком на 60 днів,з огляду на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачена може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у зв`язку із чим менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, не зможуть забезпечити виконання покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти зазначеним ризикам.

Захисник ОСОБА_12 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі, оскільки обвинувачена ОСОБА_7 з часу звільнення її з-під варти по теперішній час сумлінно виконує покладені на неї процесуальні обов`язки, своєчасно з`являється до суду для здійснення судового розгляду, відомості про порушення обвинуваченою покладених на неї обов`язків відсутні, у зв`язку із чим відсутні будь-які ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Інші учасники судового процесу підтримали позицію захисника ОСОБА_12 .

Колегія суддів, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи в частині заявленого клопотання, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам передбаченим п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 13 років з конфіскацією майна.

При вирішенні клопотання прокурора для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, вважаючи необхідним обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурор посилався на обґрунтованість пред`явленого обвинувачення та на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які мали місце на досудовому слідстві та під час судового розгляду.

Однак, колегія суддів вважає, що не можна повністю погодитись з таким твердженням прокурора з огляду на наступне.

В судовому засіданні прокурором на підтвердження ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення було зазначено, що обвинувачена має злочинні наміри та схильність до подальшого вчинення кримінальних правопорушень, з огляду на встановлені досудовим розслідуванням обставини злочинної діяльності.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачена ОСОБА_7 раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрації. Крім того, ОСОБА_7 з часу звільнення її із під варти по теперішній час сумлінно виконує покладені на неї процесуальні обов`язки, своєчасно з`являється до суду для здійснення судового розгляду, відомості про порушення обвинуваченою покладених на неї обов`язків відсутні, що в свою чергу спростовує доводи прокурора щодо можливості останньої вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурором не надано жодних доказів про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою вчиняла дії, які б могли свідчити про те, що обвинувачена перешкоджатиме кримінальному провадженню певним чином або може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Натомість, колегія суддів погоджується з прокурором щодо наявності ризику незаконного впливу ОСОБА_7 на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки згідно встановленого порядку дослідження доказів ще не був здійснений допит всіх потерпілих, свідків у судовому засіданні, що не виключає можливості ОСОБА_7 їх схилити до зміни раніше наданих показів.

Крім того, колегія суддів погоджується щодо наявності ризику переховування від суду, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 , згідно вимог ч.6 ст.12 КК України є особливо тяжким злочином проти власності. Таким чином, вказана обставина може спонукати останню до переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає міру покарання, пов`язану виключно з позбавленням волі строком від 8 до 13 років з конфіскацією майна.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися обвинувачений, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти вартою (справа ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії»).

Так, судовий розгляд даного кримінального провадження триває з листопада 2019 року, проте, зважаючи на його обсяг та складність, кількість учасників судового процесу, активні бойові дії на території м. Харкова та Харківської області, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, судовий розгляд на даний час не закінчено.

На думку колегії суддів, на теперішній час значно зменшився ризик переховування обвинуваченої ОСОБА_7 від суду, з огляду на тривалість судового розгляду та даних про її особу, які зазначені вище, однак продовжує існувати.

Таким чином, в судовому засіданні прокурор, обмежившись загальними формулюваннями, не надав суду переконливих доказів наявності ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, доводи клопотання в цій частині носять характер припущення.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом також враховується: 1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченої, яка тяжких захворювань чи інвалідності не має; 3) дані про особу ОСОБА_7 , її репутацію та поведінку, які зазначені вище, що в свою чергу спростовує доводи прокурора щодо можливості існування неналежної процесуальної поведінки обвинуваченої та свідчить про можливість застосування відносно неї іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, судова колегія наголошує, що встановлення заборони обвинуваченій спілкуватися зі свідками, потерпілими та зобов`язання ОСОБА_7 здати свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну з метою упередження ризику незаконного впливу та переховування від суду може мати місце і при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, у судовому засіданні прокурор, на думку колегії суддів, не обґрунтував неможливість застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про її особу в сукупності, наявністю на теперішній час ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам зазначеним у клопотанні), суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи характер і обставини інкримінованих обвинуваченій діянь та наявність встановленого у судовому засіданні ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 цього Кодексу, відсутності у прокурора належних доказів на підтвердження ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , приймаючи до уваги особу обвинуваченої ОСОБА_7 , колегія суддів не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і вважає доцільним обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177-179, 194, 331, 369 372 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на неї строком на 2 місяці наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, заборонивши її виїзд за межі України;

- утриматися від спілкування з потерпілими та свідками обвинувачення по даному кримінальному провадженні відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування.

Строк дії покладених обов`язків до 26 грудня 2023 року (включно).

Роз`яснити обвинуваченій, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника прокурора по вказаному кримінальному провадженню.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3