ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_8 ,

слідчого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2023 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 грудня 2023 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор»,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , за погодженням із керівником Волинської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 , звернулася до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування, до 23.12.2023 року. Просила задовольнити клопотання з підстав, викладених в ньому.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.11.2023 року задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.12.2023 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор». Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить до 23.12.2023 року включно. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність прокурором та слідчим ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про доведеність недостатності в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, на даний час підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, що відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, а також у вчиненні незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, є військовослужбовцем, вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 необхідно продовжити винятковий запобіжний захід тримання під вартою. Відповідно п.1 ч.4 ст183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя, вважає за недоцільне визначати розмір застави. Що стосується клопотання ОСОБА_11 про взяття підозрюваного на поруки, слідчий суддя зазначає, що останній не є командиром підозрюваного, не зможе забезпечити його процесуальну поведінку, тому його клопотання не підлягає задоволенню.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 вважає, що ухвала слідчого судді була винесена з істотним порушенням норм чинного законодавства України, є необгрунтованою належними доказами, доводи, які в ній викладені містять невідповідність фактичним обставинам, а тому підлягає скасуванню.

Вказує на те, що до матеріалів клопотання не подано жодного доказу на підтвердження зазначених у клопотанні ризиків.

Що стосується ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду: ОСОБА_7 має тісні соціальні зв`язки - матір пенсійного віку та неповнолітню доньку, підстав для того щоб переховуватися в нього немає абсолютно ніяких, окрім того останній має постійне місце проживання де позитивно характеризується. Окрім іншого зазначає, що ОСОБА_7 хворіє, потребує постійного нагляду лікарів та отримання якісної медичної допомоги, яку не можливо отримати, перебуваючи в умовах ізоляції.

Що стосується ризику - впливати на свідків слід зазначає наступне. В матеріалах провадження відсутні будь - які докази того, що ОСОБА_7 буде впливати на свідків. Так, до клопотання стороною обвинувачення не подано жодного доказу на підтвердження вказаного ризику, а в клопотанні містяться припущення сторони обвинувачення.

Що стосується ризику - вчинити інше кримінальне правопорушення, слід зазначає наступне: в органу досудового розслідування відсутні докази, що ОСОБА_7 буде вчиняти злочини.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 до моменту затримання брав активну участь у відсічі агресії російської федерації проти України, неодноразово був нагороджений відповідними відзнаками, за місцем служби характеризується виключно з позитивної сторони.

Враховуючи всі обставини в сукупності: наявність в ОСОБА_7 постійного місця проживання, тісні соціальні зв`язки, його стан здоров`я, позитивні характеристики, наявність осіб, які бажають взяти на поруки ОСОБА_7 , тривалий час перебування під вартою, відсутність доказів щодо ризиків, які визначені ст. 177 КПК України, вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою слід відмовити.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування, тобто до 23.12.2023 року, без визначення розміру застави відмовити та ухвалити нову, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги; думку підозрюваного та якого захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; пояснення слідчого; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, а метою: запобігання спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків, потерпілого та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором та слідчим в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

З урахуванням наведеного, особи підозрюваного та тяжкості інкримінованих йому діянь, те, що ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України не судимий, підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, що відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, а також у вчиненні незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, є військовослужбовцем, вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Слідчим суддею вірно зазаначено, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім цього, відповідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому слідчий суддя вважав за недоцільне визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника підозрюваного, апеляційний суд не вбачає.

Дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_12 раніше не судимий, є інвалідом ІІІ групи, характеризувався за місцем служби з позитивної сторони, на утриманні має неповнолітніх дітей, на утриманні має матір, яка є пенсіонеркою, є військовослужбовцем, неодноразово приймав участь у бойових діях, має багато нагород, за місцем служби характеризується виключно з позитивної сторони, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності продовження до підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не впливають.

Надані апеляційному суду документи: виписки із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого, довідка про обставини травм (поранення, контузії каліцтва), довідка військово-лікарської комісії, відповідь щодо стану здоров`я, характеристики, довідка про участь в антитерористичній операції, довідка до акту медико-соціальною експертною комісією, витяги з наказу про нагородження, посвідчення про нагородження, довідка про реєстрацію місця проживання особи щодо ОСОБА_7 , пенсійне посвідчення ОСОБА_13 та свідоцтво про народження ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності продовження до підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не впливають.

Крім цього матеріали провадження не містять, а також ні підозрюваним ні його захисником не надано в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як суду першої, так і апеляційної інстанцій жодних медичних документів, які підтверджували б неможливість перебування ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, не виявлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2023 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 грудня 2023 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор», залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: