ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3722/23 Справа № 204/610/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.405, ч.3 ст.406, ч.1 ст.121 КК України (далі КК).

Під час судового засідання ухвалою судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2023 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів, тобто до 23 грудня 2023 року, включно, без визначення розміру застави, в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цим же рішенням суду відмовлено у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали місцевого суду у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю та неврахуванням особи обвинуваченого.

Вважає, що зазначені у клопотанні прокурора ризики є формальними, оскільки не мають нічого спільного з об`єктивною реальністю.

В обґрунтування зазначає, що в ході судового розгляду прокурором було неналежно виконано свої обов`язки, а саме прокурор без поважних причин не з`явився на судові засідання 09.06.2023, 22.09.2023, 19.10.2023, що зафіксовано судом. Крім цього, 04.07.2023 від прокурора надходили клопотання про перенесення судового засідання через його службову завантаженість, а в це час ОСОБА_8 змушений перебувати від вартою вже напротязі 11 місяців.

Разом з тим, під час останнього судового засідання судом було зобов`язано прокурора викликати свідків для допиту їх в судовому засіданні, але на призначені дати свідки так і не з`явилися, а враховуючи те, що всі свідки є військовослужбовцями та їх участь може бути ускладнена участю в бойових діях, тому судове провадження може затягнутися, а обвинувачений вимушений весь цей час перебувати від вартою.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, сторона захисту вважає, що обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання в повній мірі може нівелювати ризик незаконного впливу на свідків, оскільки вони будуть знаходитися на території військової частини, а обвинувачений вдома під арештом на відстані приблизно 800 км, що є достатньою відстанню для забезпечення безпеки від впливу обвинуваченого.

Водночас, щодо ризику переховування від суду зазначає, що в ході судового розгляду до матеріалів справи було долучено відповідь з гауптвахти, де утримувався ОСОБА_8 під час досудового розслідування, зі змісту якої вбачається, що ані слідчий, ані прокурор не відвідували ОСОБА_8 в приміщенні гауптвахти. Тобто, обвинуваченого ніхто повноцінно не допитував, не проводив з ним слідчого експерименту, ніхто навіть не провів освідування ОСОБА_8 на предмет наявності в нього тілесних ушкоджень. Таким чином, оскільки досудове розслідування було проведено поверхнево, обвинувачений в першу чергу заінтересований в об`єктивному судовому розгляді та готовий доводити свою невинуватість в суді, брати участь в судових засіданнях та додаткових слідчих діях, які буде необхідно в подальшому провести в ході судового розгляду.

На підставі викладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2023 року та змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу суду та змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За приписами ч.3 ст.331 КПК незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.2 ст.331 КПК вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Мотивуючи своє рішення щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 405 ,ч. 3 ст. 406 КК, які згідно ст.12 КК є тяжкими злочинами, а також наявність, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Так, місцевий суд зазначив, що про існування вказаних ризиків свідчить тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, факт того, що на території України, починаючи з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, а тому у ОСОБА_8 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості в повному обсязі виконувати органами влади свої повноваження на певних територіях, що в свою чергу погіршує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого. Крім того, обвинувачений є особою, яка була призвана за мобілізацією до лав Збройних Сил України та розуміючи наслідки, які можуть для нього настати в разі визнання його винуватим у вчиненні пред`явленого обвинувачення, може вдатися до відповідних дій, а саме переховування на території України, яка на даний час є непідконтрольною державі, оскільки приймаючи безпосередню участь під час оборони території України, обізнаний про те, яким саме чином можливо це зробити. Окрім того, про наявність вищевказаних ризиків свідчить також і встановлена КПК процедура отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, передбачена 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК, які ще не допитані судом, а захисником в попередньому судовому засіданні було заявлено клопотання про їх допит, тому існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинуваченого ОСОБА_8 на свідків, вони можуть надавати неправдиві свідчення або ж відмовитись від їх надання.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що вказані обставини кримінального провадження свідчать про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, оскільки інший запобіжний захід, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження.

З такими висновками місцевого суду, які стали підставою для відмови у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, погоджується й суд апеляційної інстанції, а тому доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо застосування до обвинуваченого інших, альтернативних запобіжних заходів, слід визнати безпідставними.

Враховуючи положення статті 28 КПК, а також те, що судовий розгляд кримінального провадження по суті обвинувачення ОСОБА_8 триває, по справі ще не досліджено усіх доказів, не допитано свідків згідно реєстру, тому суд апеляційної інстанції не вбачає надмірної тривалості тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою на даному етапі кримінального провадження.

З огляду на викладене колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, який з дотриманням вимог ст.ст.197,199 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, та належним чином мотивував своє рішення щодо необхідності продовження строку тримання під вартою, зокрема, стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів, тобто до 23 грудня 2023 року, включно, без визначення розміру застави. На переконання апеляційного суду вищенаведені обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою та відсутні підстави для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту, на чому наполягає сторона захисту, оскільки вони не забезпечать його належної процесуальної поведінки на даному етапі кримінального провадження.

Отже доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК, та відсутність підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою слід визнати необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що практика Європейського суду з прав людини розширила дію гарантій частини 4 статті 5 Конвенції, яка зокрема згідно з доктриною Суду Конвенція вимагає періодичного перегляду тривалого тримання.

Так, аби відповідати вимогам Конвенції, такий перегляд повинен дотримуватись як матеріальних, так і процесуальних норм національного законодавства і, більше того, здійснюватись згідно з метою статті п`ятої Конвенції, тобто для захисту особи від свавілля. Остання вимога означає не тільки, що компетентний суд повинен приймати рішення «швидко», але також, що такі рішення мають прийматися з розумними інтервалами (рішення Herczegfalvy v.Austria, 1992 р.)

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Позбавлення свободи та особистої недоторканості має бути обґрунтованим. Відсутність будь-яких підстав у рішеннях судових органів, які санкціонують тримання під вартою протягом тривалого періоду часу, може бути несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим п. 1 ст. 5 (рішення у справі «Сташайтіс проти Литви» від 21.03.2002 р.(пп. 66-67).

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду в межах поданої апеляційної скарги щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічного з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного у вигляді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення, зазначивши, що обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а встановлені судом ризики не відпали та продовжують існувати.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому, на переконання апеляційного суду подальше продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 не порушує його права на свободу та особисту недоторканність, гарантованого статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також права, передбачені Конституцією України.

Водночас, доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо неналежного виконання прокурором своїх процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 не є предметом апеляційного розгляду під час перегляду ухвали суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2023 року є законною, обґрунтованою, належним чином мотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422-1 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів, тобто до 23 грудня 2023 року, включно, без визначення розміру застави, в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4