МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/2491/23
Провадження № 1-кп/945/544/23
УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2023 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області в м.Миколаєві кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

встановив:

В провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

05.12.2023 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 терміном на 60 діб. В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала заявлене клопотання та просила суд задовольнити його у повному обсязі та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , заслухавши позицію учасників процесу, суд дійшов наступного.

Згідно з ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, і може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, у тому числі: згідно з п.1 ст.177 КПК України переховуватися від суду; згідно з п.3 ч. 1 ст.177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; згідно з п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Судом встановлено, що 29.08.2023 року ОСОБА_4 затримано, в порядку ст.208 КК України, у зв`язку із підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

30.08.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31.08.2023 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.10.2023 року.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26.10.2023 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.12.2023 року.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, судом враховується, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а саме: можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Розглядаючи в порядку, визначеному ч.ч. 2, 3 ст. 331 КПК України клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, який неодружений, офіційно непрацевлаштований, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, що пов`язані із злочинами у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі до 10 років. А, отже, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих злочинів, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує у разі визнання винним за вироком суду, ОСОБА_6 може вжити заходів до переховування від суду для уникнення від кримінальної відповідальності, здійснити виїзд на непідконтрольні або окуповані території України. Крім того, ОСОБА_6 немає міцних соціальних зв`язків, оскільки офіційно неодружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, а тому наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КК України.

Також, суд вважає, що існує велика ймовірність ризику незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_4 на свідків у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 обізнаний про свідків, яким можуть бути відомі обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, які судом не допитувались, а отже ризик впливу на свідків, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КК України є обґрунтованим.

Поміж інше, суд вважає, що існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). Так, як ОСОБА_6 офіційного місця роботи не має, тому може продовжити збувати наркотичний засіб, з метою отримання незаконного грошового прибутку. Отже, наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КК України.

За вказаного, суд вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є необхідним за конкретних обставин вказаного кримінального провадження, оскільки у судовому засіданні підтверджено достатніми та відповідними доводами, що є підстави вважати, що у обвинуваченого ОСОБА_4 наявні ризики переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, продовження вчиняти кримінальні правопорушення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріали клопотання прокурора містять достатньо обґрунтувань необхідності про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та неможливості обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Відповідно доч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Прокурор одночасно з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 терміном на 60 діб, просив суддю визначити обвинуваченому заставу у розмірі 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для дієздатних осіб, тобто 214720 гривень.

Так, при визначенні розміру застави ОСОБА_4 суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується останній, їх суспільну небезпеку, дані про особу та вважає за необхідне визначити йому заставу у розмірі 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для дієздатних осіб, тобто 214720 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися з місця постійного мешкання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; у разі наявності здати на зберігання до СВ ВП №5 Миколаївського РУП НП в Миколаївській області закордонний паспорт/інші документи, що дають право виїзд з України і в`їзд в Україну; не спілкуватись у будь-який спосіб взагалі з свідками, понятими у провадженні, які були присутні під час проведення слідчих дій. Так, внесення застави саме в такому розмірі може ґарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 203, 331, 350, 369, ч.1 ст.370 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк тримання під вартою в Державній установі Миколаївський слідчий ізолятор на 60 діб до 10 лютого 2024 року (включно).

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для дієздатних осіб, тобто 214720 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26299835; банк отримувача: ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО): 820172; рахунок отримувача: UA0016294).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Державної судової адміністрації України в Миколаївській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання даного обвинуваченого під вартою, та повідомити усно і письмово Миколаївський районний суд Миколаївської області.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, визначені ст.194 КПК України:

- не відлучатися з місця постійного мешкання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- у разі наявності здати на зберігання до СВ ВП №5 Миколаївського РУП НП в Миколаївській області закордонний паспорт/інші документи, що дають право виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не спілкуватись у будь-який спосіб взагалі з свідками, понятими у провадженні, які були присутні під час проведення слідчих дій.

Строк дії даної ухвали закінчується 10 лютого 2024 року (включно).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1

13.12.2023