Справа № 591/8078/23
Провадження № 1-кс/591/3571/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника володільця майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню за № 0000066 від 12.09.2022 року , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 209 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, мотивуючи тим, що здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження за фактами розтрати бюджетних коштів службовими особами Комунального підприємства «Теплогарант» (далі КП «Теплогарант») шляхом зловживання своїм службовим становищем.

У ході досудового розслідування 16.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, яке відповідає критеріям речових доказів, слідчий просив накласти арешт на них з метою їх збереження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Представник власника майна заперечила проти клопотання, зазначивши, що мобільний телефон ОСОБА_7 містить особисту інформацію, тоді як вона не є фігурантом даного кримінального провадження. Також зазначила, що вилучене у ОСОБА_4 майно містить особисті та необхідні йому в повсякденному житті відомості. До того ж, не відповідає критеріям речових доказів і таке майно як банківські картки та копія паспорту ОСОБА_7 . Вказувала на порушення під час обшуку, яке полягало у невручені копії протоколу обшуку ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, можливої конфіскації майна.

Пунктом 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Слідчим управлінням ГУ НП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 12.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 209 КК України.

У ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , який є директором КП «Теплогарант», за адресою: м. Київ, провулок Іпсилантіївський (колишня вул. Аїстова), буд. 5 кв. 21 було виявлено та вилучено речі за переліком у клопотанні.

Пунктом 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, у тому числі ті, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В даному випадку, доданий до клопотання протокол обшуку дає підстави вважати, що виявлене та вилучено майно за переліком у клопотанні, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, однак частково, а саме мобільний телефон ОСОБА_4 , його записники та флешкартки, а також сімкартка.

Вказані вилучені речі можуть мати доказове значення, нести об`єктивну інформацію, можуть підтвердити обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і бути доказом під час судового розгляду, водночас незастосування арешту на це майно може призвести до зникнення, втрати, чи пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

За таких підстав, з метою збереження вказаного майна як речового доказу на нього необхідно накласти арешт.

Водночас, банківські картки та копія паспорту не може нести будь-якої об`єктивної інформації та бути доказом у справі в розрізі обставин, що розслідуються у даному кримінальному провадженні.

Також, в судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечувалось, що власником мобільного телефону Айфон 11 про є ОСОБА_7 (дружина ОСОБА_4 ), тоді як доказів причетності останньої до обставин, що розслідуються, не встановлено в судовому засіданні та цього не вбачається ані з клопотання слідчого ані з документів, що до нього додані, а отже відсутні підстави вважати, що даний мобільний телефон відповідає критеріям речового доказу. Самі по собі сімейні зв`язки з особою, щодо якої з`ясовуються обставини причетності до вчинення кримінального правопорушення, не можуть свідчити про відповідність майна членів сім`ї критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Розглядаючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя не вдається до оцінки доказів, що є прерогативою суду під час судового розгляду справи.

Отже, враховуючи усі вищезазначені обставини, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно в кримінальному провадженні № 0000066 від 12.09.2022, вилучене 16.10.2023 у ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

1)SAMSUNG DUOS імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 із сім-карткою оператора НОМЕР_3 належний ОСОБА_4 .

2)записник ОСОБА_4 сірого кольору із написом «Bourgoois» із записами;

3)записник ОСОБА_4 чорного кольору без записів та написів, в якому містяться чорнові записи;

4)записник ОСОБА_4 чорного кольору із написом «BTVA» із чорновими записами;

5)флеш картка 16 МБ OLYMPUS

6)флеш картка 1 GБ SONY M2

7)сім картка LA POSTE MOBILE на яку нанесено позначення : НОМЕР_4 у тримачі білого кольору з метою збереження речових доказів.

В задоволенні нішої частини клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, на якого покладено контроль та відповідальність за її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1