ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1009/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене № 0001731, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неофіційно працюючого прийомщиком металу, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 02.06.2023 року Дарницьким районним судом м. Київ за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та засудженого 28.11.2023 року Дарницьким районним судом м. Київ за ч. 2 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік 7 місяців та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2023 року приблизно о 09 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , і в цей час у нього виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, ОСОБА_4 , використовуючи мобільний застосунок «Телеграм», домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою, щодо придбання психотропної речовини - PVP (1-феніл-2-піролдин-1-іл-пентан-1-он). Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , перерахував грошові кошти в сумі 344 гривень на попередньо повідомлені йому реквізити банківської картки та в подальшому отримав координати місцезнаходження «закладки» - схованки з психотропною речовиною.

Надалі, ОСОБА_4 направився за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 4, де за отриманими координатами на земельній ділянці місцевості виявив поліетиленовий пакет в середині з кристалоподібною речовиною, що містить психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролдин-1-іл-пентан-1-он). Виявлений поліетиленовий пакет з психотропною речовиною, ОСОБА_4 помістив до правої кишені своїх штанів, тим самим придбав та розпочав зберігати психотропну речовину без мети збуту.

Того ж дня, 28.07.2023 року приблизно о 10 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, неподалік будинку № 4, працівниками поліції було затримано ОСОБА_4 , у якого в подальшому в ході особистого обшуку було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет всередині з кристалоподібною речовиною, що містить психотропну речовину- PVP (1-феніл-2-піролдин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,269 г, яку ОСОБА_4 , умисно незаконно придбав та зберігав, протягом року після засудження за цією статтею, для власного вживання без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро каявся. Пояснив суду, що дійсно, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку, він, 28.07.2023 року вранці, перебуваючи за місцем реєстрації, через мобільний додаток «Telegram» домовився щодо придбання психотропної речовини. Після того, як ним було перераховано раніше обумовлену грошову суму в розмірі 344 грн., він, отримавши повідомлення про місце закладки, в цей же день забрав психотропну речовину, але був затриманий працівниками поліції, яким він добровільно видав наявну в нього психотропну речовину та повідомив обставини її придбання та зберігання. Вказав, що він працевлаштувався, просив не позбавляти волі, оскільки він змінює своє життя.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ст. 309 КК України, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, а саме те, що розмір психотропної речовини наближений до межі, з якої починається кримінальна відповідальність, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.

Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого, який негативних характеристик не має, неофіційно працює.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки останній добровільно видав психотропну речовину та повідомив про обставини її придбання та зберігання і саме вказана позиція обвинуваченого забезпечила виконання таких завдань кримінального провадження як швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, є призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених для даного виду покарання санкцією частини статті, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду чи розміру покарання.

Також, оскільки обвинувачений вчинив дане кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Дарницьким районним судом м. Києва від 28.11.2023 року, суд вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченому призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним» («Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року). У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи викладене, суд вважає, що покарання без надання особі змоги довести своє виправлення без реального відбування покарання, не відповідатиме принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації, та не буде адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

За наведених обставин, з урахуванням тяжкості вчиненого, конкретних обставин справи, з огляду на особу винного, приймаючи до уваги те, що він неофіційно працює, наявності по справі двох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який просив надати йому шанс стати на шлях виправлення, суд приходить до висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, приймаючи рішення про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання суд бере до уваги те, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.11.2023 року, ухваленого після вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання з випробуванням.

Оскільки даний злочин ОСОБА_4 вчинив після ухвалення вироку Дарницьким районним судом м. Києва від 02.06.2023 року, яким останній визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., який ним не сплачено, остаточне покарання необхідно призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

При цьому, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 72 КК України вказаний вирок Дарницького районного суду м. Києва від 02.06.2023 року підлягає самостійному виконанню.

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.11.2023 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням положень ст. 72 ч. 3 КК України за сукупністю вироків остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки та покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації за цим вироком та штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 02.06.2023 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, який виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 1912 грн. 00 коп.

Речові докази по справі, а саме: психотропну речовину PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0, 269 г, яка знаходяться на зберіганні у камері речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 002809) - знищити.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя