Справа № 203/5450/23
Провадження № 1-кс/0203/4358/2023
УХВАЛА

06 жовтня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу потерпілого ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування, заявлену в рамках кримінального провадження №0000465 від 24.04.2018 року,

встановив:

27.09.2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 (далі скаржник, заявник) зі скаргою на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування, заявлену в рамках кримінального провадження №0000465 від 24.04.2018 року, в якій заявник просить суд:

- скасувати постанову заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 21.09.2023 року про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування №0000465.

В обґрунтування вимог скарги скаржник зазначив, що постанова заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 21.09.2023 року про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків свідчить про те, що вона затягує завершення досудового розслідування нескладного кримінального провадження, як і попередні 11, про що зазначено в ухвалі слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська про встановлення процесуальних строків.

З огляду на викладене, скаржник звернувся до суду із скаргою на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000465 від 24.04.2018 року.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 27.09.2023 року, судову справу №203/5450/23, провадження №1-кс/0203/4358/2023, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана канцелярією суду 29.09.2023 року.

Ухвалою суду від 02.10.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні.

У чергове судове засідання, призначене на 06.10.2023 року, з`явився скаржник та прокурор.

Скаржник під час судового засідання підтримав вимоги скарги та просив суд їх задовольнити, підстави звернення до суду із скаргою пояснив суду таким чином, як про це зазначено вище. При цьому скаржник зазначив, що більше, ніж п`ять років розслідують кримінальне провадження. Слідчим суддею був встановлений строк для завершення досудового розслідування, проте слідчим не вчинені будь-які слідчі дії, кримінальне провадження безпідставно закривалось. Також заявник зазначив, що закриття кримінального провадження після звернення до суду із скаргою не унеможливлює вирішення скарги по суті.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги заявника, зазначивши, що скарга не підлягає задоволенню. Оскільки слідчим суддею встановлений строк для завершення досудового розслідування, проте цей строк ще не сплив. Крім того, на думку прокурора, закриття кримінального провадження є підставою для відмови у задоволенні вимог скарги.

Слідчий на вимогу суду 06.10.2023 року надав суду матеріали кримінального провадження №0000465 від 24.04.2018 року для огляду у судовому засіданні.

Суд, заслухавши пояснення скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на досудовому розслідуванні у Третьому слідчому відділі (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованому у м. Полтаві, перебувало кримінальне провадження №0000465, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000465 здійснюють прокурори відділу Дніпропетровської обласної прокуратури.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (слідчий суддя ОСОБА_5 ) від 05.06.2023 року, справа №203/2642/23, провадження №1-кс/0203/2270/2023, було задоволено скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання та скасовано постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 від 24.04.2023 року у кримінальному провадженні №0000465 про відмову у задоволенні клопотань потерпілого ОСОБА_3 від 16.02.2023 року про проведення одночасних допитів потерпілого зі свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зобов`язавши слідчого повторно розглянути вказані клопотання в передбаченому ст. 220 КПК України порядку.

Вказана ухвала суду набрала законної сили станом на 05.06.2023 року.

Оглядом сайту ЄДРСР встановлено, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (слідчий суддя ОСОБА_9 ) від 05.07.2023 року, справа №203/2125/21, провадження №1-кс/0203/2893/2023, було встановлено старшому слідчому групи та процесуальному керівникові у кримінальному провадженні №0000465 тримісячний строк для проведення слідчих (розшукових), процесуальних дій, необхідних і достатніх для закінчення досудового розслідування та ухвалення відповідного процесуального рішення у кримінальному провадженні №0000465, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 162 Кримінального кодексу України; встановлений ухвалою суду строк обраховувати з моменту її отримання Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованим у м. Полтаві, та/або Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Постановою від 21.09.2023 року заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 від 16.09.2023 року щодо недотримання розумних строків прокурором у кримінальному провадженні №0000465 від 24.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

За змістом оскаржуваної постанови прокурор, зокрема, зазначив, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснено значний обсяг слідчих (розшукових) дій прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, неодноразово надавались вказівки слідчому про проведення слідчих (розшукових) дій та особисто здійснювались слідчі дії, подавались як апеляційні, так і касаційні скарги, заяви про роз`яснення судових рішень. Також з-поміж іншого прокурор зазначив, що слідчим суддею за клопотанням потерпілого ОСОБА_3 ухвалою суду було встановлено тримісячний строк для закінчення досудового розслідування, який після отримання ухвали суду прокуратурою 11.07.2023 року спливає 12.10.2023 року. Тому відсутні підстави стверджувати про недотримання прокурором розумних строків досудового розслідування.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 від 04.10.2023 року було відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_3 від 16.02.2023 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000465 від 24.04.2018 року, а саме проведення одночасних допитів за участі свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . За змістом постанови слідчий зазначив, що на даний час відсутні будь-які відомості, які можуть вказувати на можливість досягнення мети слідчих дій, про які клопоче ОСОБА_3 та вони є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 05.10.2023 року було закрито кримінальне провадження №0000465 на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з тим, що існує не скасована постанова слідчого про закриття кримінального провадження №0000724, з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалось з дотриманням вимог щодо підслідності.

05.10.2023 року до ЄРДР були внесені відомості щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У ході судового розгляду скарги оглядом матеріалів кримінального провадження судом було встановлено, що ані старшим слідчим, ані прокурором процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000465 з 11.07.2023 року (день отримання ухвали слідчого судді від 05.07.2023 року, справа №203/2125/21, провадження №1-кс/0203/2893/2023) по 21.09.2023 року (день винесення оскаржуваної постанови), не вчинили будь-яких процесуальних дій, необхідних і достатніх для закінчення досудового розслідування, на виконання вищевказаної ухвали слідчого судді від 05.07.2023 року.

Натомість вже після прийняття оскаржуваної постанови від 21.09.2023 року слідчим були винесені постанови від 04.10.2023 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про вчинення слідчих дій, на виконання ухвали слідчого судді, та від 05.10.2023 року про закриття кримінального провадження №0000465 на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Суд зазначає, що відповідно до статті 7 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 6 статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до положень статей 93, 94 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з частинами 1, 3 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно з пунктами 5, 18 частини 1 статті 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до пункту 9-1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до положень статті 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Згідно з положеннями частини 2 статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз викладеного вище вказує, що оскаржувана постанова прокурора є невмотивованою, оскільки не містить аналізу будь-яких процесуальних дій, вчинених прокурором процесуальним керівником у кримінальному провадження №0000465 після постановлення ухвали слідчого судді від 05.07.2023 року, або тих, які не були вчинені ним, крізь призму матеріалів кримінального провадження, зібраних доказів у ході досудового розслідування, проведених та не проведених слідчих (розшукових) дій, процесуальних дій в контексті дотримання розумних строків досудового розслідування.

Тому оскаржувана постанова від 21.09.2023 року підлягає скасуванню.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити у повному обсязі скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги від 21.09.2021 року на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 308, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу потерпілого ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування, заявлену в рамках кримінального провадження №0000465 від 24.04.2018 року, задовольнити повністю.

Скасувати постанову заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 21.09.2023 року про відмову у задоволенні скарги щодо недотримання розумних строків за скаргою ОСОБА_3 від 16.09.2023 року щодо недотримання прокурором розумних строків у кримінальному провадженні №0000465 від 24.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 10.10.2023 року о 17:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1