Справа № 545/3596/23
Провадження № 1-кп/545/1064/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава кримінальне провадження на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з середньо - технічною освітою, не одруженого, працюючого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

у с т а н о в и в:

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 даного Закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 15 цього ж закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу, за ч. 9 ст. 15 зазначеного Закону, право па керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз. 2 ч. 2 ст. 16 вказаного Закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ па транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Натомість, згідно ч. 10 ст. 15 цього Закону, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Всупереч даним положенням законодавства, ОСОБА_4 , восени 2020 року, точної дати та часу в ходу судового розгляду встановити не виявилось можливим, з мстою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста, шляхом надання анкетної інформації про свою особи, оплативши грошові кошти у сумі 6000 гривень, замовив у малознайомої особи, дані якої йому не відомі, в м. Полтава завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами категорії «А1», заповнене на його власне ім`я, датоване 08.11.2020, попередньо надавши вказаній особі для виготовлення даного документа, фотокартку з власним зображенням, повідомивши своє прізвище, ім`я, по батькові та дату народження.

Після чого, приблизно в грудні 2020 року, точної дати та часу в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, поблизу місця свого проживання в с. Копили знову зустрівся з малознайомим чоловіком, який надав виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення тракториста-машиніста серія НОМЕР_1 з дозволом керування транспортними засобами категорії: «А1», на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане згідно його змісту 08.11.2020 ГУ ДПСС в Львівській області, бланк якого не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, та містять фотозображення ОСОБА_4 .

Окрім того, 05.09.2023 о 09:52 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та який керував автонавантажувачем «МКСМ-800Н», д.н.з. НОМЕР_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час перевірки у нього документів працівниками поліції на автодорозі поблизу вул.. Полтавська, 1 в. Розсошенці Полтавського району Полтавської області пред`явив поліцейському СРПП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серія НОМЕР_1 на пластиковій основі заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, використавши в такий спосіб завідомо підроблений документ.

Такі дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

28.09.2023 між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту даної угоди про визнання винуватості, вбачається, що під час досудового розслідування та судового провадження підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнає винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення і прийняв зобов`язання беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри в скоєному кримінальному правопорушенні. Також сторони угоди дійшли згоди на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Перевіривши вказану угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд доходить висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 472 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дату її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання та розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це обвинувачений підтвердив суду та просив угоду затвердити. Захисник обвинуваченого просила затвердити угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги законодавства, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1)кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньою тяжкості, тяжких злочинів;

2)особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3)особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором також групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацію злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вони викладені в обвинувальному акті.

Отже, судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа посвідчення тракториста-машиніста, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку.

Дослідженням особи встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, працює неофіційно, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, має місце постійного проживання, де характеризується формально позитивно.

При відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, обставинами, які пом`якшують таке, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України. Прокурор та обвинувачений погоджуються на призначення узгодженої ними міри та виду покарання. Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому суд не убачає.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/13707-ДД від 12.09.2023 в розмірі 2868 гривень 00 копійок.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374-376, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладену 28 вересня 2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді ШТРАФУ в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане згідно його тексту ШУ ДПСС в Львівській області, яке передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знищити.

Зняти арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 11.09.2023, на посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 видане згідно його тексту ГУ ДПСС в Львівській області.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави судові витрати на за проведення експертизи № СЕ-19/117-23/13707-ДД від 12.09.2023 в розмірі 2868 гривень 00 копійок, які необхідно стягнути на наступні реквізити: отримувач: ГУК у Полт. обл./Полтавський р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0016395, код класифікації доходів бюджету 24060300.

Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ