справа № 401/1965/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області колегією суддів у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторони справи: прокурор ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачена ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу, відомості щодо якої внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2023 року за №0001325, за обвинуваченням, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, має середню освіту, не заміжня, не працює, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 436-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , будучи громадянином України, в умовах воєнного стану вчинила злочини проти основ національної безпеки України, та проти миру, безпеки людства, міжнародного правопорядку, за таких обставин.

Відповідно до Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської федерації (далі - РФ), а також інші представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали накази на вторгнення підрозділів збройних сил РФ на територію України.

24 лютого 2022 року, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил РФ, шляхом збройної агресії, застосовуючи різних видів воєнну зброю, незаконно вторглись на територію держави Україна через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, цивільного та оборонного значення, здійснили окупацію частин території України, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та продовжили окупацію та воєнні дії, що призвело до загибелі великої кількості людей та до інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом Президента України ОСОБА_8 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

У подальшому, Указами Президента України у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався.

При цьому, Указом Президента України від 15 травня 2017 року №133/2017 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежуючих заходів (санкцій)», серед яких, заборона Інтернет-провайдерам надання послуг з доступу користувачам мережі Інтернет до ресурсів сервісів «Mail.ru» (www.mail.ru) та соціально-орієнтованих ресурсів «Вконтакте» (www.vk.com) та «Одноклассники» (www.ok.ru). Дію вказаного указу було продовжено Указом Президента України від 14 травня 2020 року № 184/2020.27 лютого 2022 року Національний центр оперативно-технічного управління електронними комунікаційними мережами України видав розпорядження щодо блокування автономних систем, що зобов`язало провайдерів заблокувати мільйони IP-адрес у російському сегменті інтернету.

Діючи умисно, під час дії воєнного стану, починаючи з вересня 2022 року громадянин України ОСОБА_7 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з власного аккаунта (https://www/tiktok/com/@russianlady5?_t=8bE[SadY6tx&_r=1) «@russianlady5» в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok», який є відкритий і до якого мають доступ всі користувачі зазначеного ресурсу мережі Інтернет, із використанням власного мобільного телефону, почала поширювати матеріали, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною окупацію частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році, представників іррегулярних незаконних збройних формувань.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на власному аккаунті (ІНФОРМАЦІЯ_3 ) «@russianlady5» у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» поширила відеозапис із назвою на початку «ДНР, ЛНР, Херсонская и Запорожская область входять в состав россии. Об этом заявил путин. Мы этого долго ждали».

Відповідно до висновку експерта від 19 травня 2023 № 182 у відеозаписі із назвою на початку «ДНР, ЛНР, Херсонская и Запорожская область входять в состав россии. Об этом заявил путин», Мы долго этого ждали.», який розмістила ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 в профілі «@russianlady5» у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» власного аккаунта (ІНФОРМАЦІЯ_3 ), міститься інформація щодо підтримки дій держави-агресора відносно окупації частини території України Російською федерацією.

Також, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на власному аккаунті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» поширила відеозапис із назвою на початку «герои ДНР в стиле аниме».

Відповідно до висновку експерта від ІНФОРМАЦІЯ_5 у відеозаписі із назвою на початку «герои ДНР в стиле аниме», який розмістила ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 в профілі «@russianlady5» у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» власного аккаунта (ІНФОРМАЦІЯ_3 ), міститься глорифікація загиблих представників незаконних збройних формувань так званої «ДНР»: «Воха», «Моторола», «Гиви», «Корса» та так званого голови «ДНР» ОСОБА_9 .

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на власному аккаунті «@russianlady5» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» поширила відеозапис із назвою на початку «В данный момент же даже украинских войск тут мало осталось».

Відповідно до висновку експерта від ІНФОРМАЦІЯ_5 у відеозаписі із назвою на початку «В данный момент же даже украинских войск тут мало осталось», який розмістила ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 в профілі «@russianlady5» у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» власного аккаунта (ІНФОРМАЦІЯ_3 ), міститься інформація щодо підтримки дій держави-агресора, виправдовування збройної агресії РФ проти України перекладанням вини на Захід, та так званим «захистом» українського народу, бо тут мешкають «такие же русские».

Також, ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на власному аккаунті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» поширила відеозапис із назвою на початку « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Відповідно до висновку експерта від ІНФОРМАЦІЯ_5 у відеозаписі із назвою на початку «ГЕРОИ СВО Герои спецоперации Z», який розмістила ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 в профілі «@russianlady5» у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» власного аккаунта (ІНФОРМАЦІЯ_3 ), міститься глорифікація молодшого сержанта, добровольця, водія бронетранспортера (БТР) з позивним « ОСОБА_10 » як учасника збройної агресії РФ проти України.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на власному аккаунті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» поширила відеозапис із назвою на початку «ГЕРОИ СВО, «ШТОРМ» ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

Відповідно до висновку експерта від 19 травня 2023 № 182 у відеозаписі із назвою на початку «ГЕРОИ СВО, «ШТОРМ» НА ПЕРЕДОВОЙ», який розмістила ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 в профілі «@russianlady5» у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» власного аккаунта (ІНФОРМАЦІЯ_3 ), міститься глорифікація бійців штурмового загону « ІНФОРМАЦІЯ_10 » як учасників збройної агресії РФ проти України, а також інформація на підтримку держави-агресора: віра в перемогу Російської федерації, яка встановлює справедливість та так званий «захист» Донбасу.

Крім того, відповідно до Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ путін, а також інші невстановлені представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну проти України, а саме віддали накази на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Близько 05 години ранку 24 лютого 2022 року, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил Російської федерації, шляхом збройної агресії, застосовуючи різні види воєнної зброї, незаконно вторглись на територію держави Україна через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, цивільного та оборонного значення, здійснили окупацію частин території України, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та продовжили окупацію та воєнні дії, що призвело до загибелі великої кількості людей та до інших тяжких наслідків.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

У подальшому, Указами Президента України у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України строк дії воєнного стану в Україні протягом 2022-2023 років неодноразово продовжувався.

Діючи умисно, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану України, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, у невстановлений час, з корисливих та ідеологічних мотивів, прийняла рішення за фінансову винагороду надавати представникам іноземної держави агресора - Російської федерації допомогу у проведенні підривної діяльності проти України.

Так, 13 лютого 2023 року ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , отримала на свій номер аккаунту НОМЕР_1 в Інтернет-месенджері «Telegram» повідомлення від абонента російського мобільного інтернет зв`язку з номером НОМЕР_2 , який підписався як « ОСОБА_11 », з пропозицією за винагороду співпрацювати ОСОБА_7 з представниками РФ.

В подальшому, починаючи з 16 лютого 2023 року, діючи з мотивів отримання грошових коштів, як оплати за проведену роботу, ОСОБА_7 почала надсилати в Інтернет-месенджері «Telegram» абоненту Рф з номером НОМЕР_2 дані та координати об`єктів критичної інфраструктури, місця розташування підрозділів ЗСУ та блокпостів.

Також, 16 лютого 2023 року у період з 14 год. 01 хв. по 14 год 26 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту РФ з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» кілька повідомлень, щодо місцезнаходження блокпостів, які охороняють ІНФОРМАЦІЯ_11 та повідомила про готовність зібрати дані щодо його охорони та результатів ракетних ударів РФ.

Крім цього, 16 лютого 2023 року о 14 год. 28 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту Рф з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» повідомлення, з адресою оборонного підприємства, розташованого в м. Києві, біля якого вона проживала раніше, дані відносно якого вона збирала та передала представнику незаконних збройних формувань т.зв. «ДНР/ЛНР».

Також, 21 лютого 2023 року у період з 12 год. 05 хв. по 13 год 16 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту Рф з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» кілька повідомлень з відеозаписами та координатами локації місцезнаходження блокпостів, які охороняють проїзд до запланованого місця будівництва складів, місцезнаходження підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_12 », трансформаторної електропідстанції та двох військових частин ЗСУ в АДРЕСА_1 .

Зокрема, 22 лютого 2023 року о 19 год. 03 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту Рф з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» повідомлення, щодо місцезнаходження залізничної станції в сел. Павлиш Кіровоградської області та готовність здійснити відеозйомку розміщених біля неї складів військових.

Крім цього, 24 лютого 2023 року у період о 10 год. 20 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту Рф з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» кілька повідомлень з відеозаписами місцезнаходження залізничної станції, складів та електропідстанції в сел. Павлиш Кіровоградської області.

Також, 27 лютого 2023 року о 13 год. 10 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту Рф з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» повідомлення з відеозаписом місцезнаходження блокпосту, який охороняє проїзд до « ІНФОРМАЦІЯ_13 » в м. Кременчук Полтавської області.

Крім того, 28 лютого 2023 року у період з 07 год. 10 хв. по 07 год 19 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту Рф з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» кілька повідомлень з відеозаписами та координатами локації місцезнаходження адміністративних будівель правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування, «Крюківського мосту» та периметру навколо нього, в м. Кременчук Полтавської області.

Також, 28 лютого 2023 року у період з 09 год. 32 хв. по 10 год 49 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту Рф з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» кілька повідомлень з відеозаписами та координатами локації місцезнаходження нафтобази, автостанції та залізничного переїзду в м. Світловодськ Кіровоградської області.

Крім того, 06 березня 2023 року у період з 11 год. 53 хв. по 13 год 18 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту Рф з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» кілька повідомлень та фотознімків місцезнаходження нафтобази в м. Олександрія Кіровоградської області.

Також, 10 березня 2023 року у період з 13 год. 59 хв. по 14 год 05 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту Рф з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» кілька повідомлень, фотознімків та відеозаписів з координатами локації місцезнаходження гранітного кар`єру в м. Кременчук Полтавської області.

14 березня 2023 року в Інтернет-месенджері «Telegram» ОСОБА_7 отримала від абонента Рф з номером НОМЕР_2 завдання по збору та передачі інформації про місця розташування оборонних підприємств та інших об`єктів України на території м. Світловодськ Кіровоградської області, на що ОСОБА_7 надала згоду та провела підготовчі заходи.

При цьому, 15 березня 2023 року ОСОБА_7 о 11 год. 40 хв., на виконання злочинного завдання представника іноземної організації держави агресора, який ідентифікований як громадянин Рф ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , діючи умисно та усвідомлюючи наслідки своїх злочинних дій, та бажаючи їх настання, маючи на меті надання допомоги іноземній державі в підривній діяльності проти України - а саме збиранню та передачі даних щодо місцезнаходження оборонного підприємства в м. Світловодськ Кіровоградської області, прибула до місця його розташування з метою виготовлення знімків його території та зняття координат розташування, після чого була затримана співробітниками СБУ.

Обвинувачена ОСОБА_7 , як і під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні, в інкримінованому злочині, передбаченому ч.2 ст.111 КК України винуватою себе визнала, та підтвердила, що всі дії, зазначені в обвинувальному акті вона дійсно вчинила. В інкримінованому злочині, передбаченому ч.2 ст.436-2 КК України, обвинувачена ОСОБА_7 винуватою себе не визнала.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 пояснила, що народилася і жила в м. Кременчуці, де навчалася у гімназії. На деякий час вона їздила жити у ОСОБА_13 , відвідувала Рф, звідки повернулася, та проживає в АДРЕСА_1 з мамою та вітчимом.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 по суті обвинувачення за ч.2 ст.111 КК України пояснила, що у січні-лютому 2022 року вона була в Криму. Коли почалася війна Рф з Україною вона виїхала з Криму у Маріуполь у березні 2022 року. Коли зайшли російські солдати, то її як і інших змушували працювати. Для того щоб повернутися додому на вимогу російських військових вона підписала у березні 2022 року згоду на конфіденційну роботу, яка була пропуском на автобус, після чого її відпустили. У лютому 2023 року, коли вона була дома, на її номер телефону НОМЕР_1 з українського номеру телефону зателефонував незнайомець, нагадав про зобов`язання підписане в Маріуполі за яке її відпустили, та сказав, що так як вона коллаборант, тому повинна працювати на Рф. Незнайомець назвався « ОСОБА_11 » взяв у неї її нікнейм в «Telegram» та сказав, що їй напише. Для співпраці у неї були корисливі мотиви - отримувати гроші. Вона хотіла та могла виїхати сама в Рф, проте залишилася, оскільки бажала заробити грошей у російського військового. У неї був її мобільний телефон марки «IPhone» з постійним абонентським номером і номером аканту НОМЕР_1 .

13 лютого 2023 року, знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вона отримала на свій номер аккаунту НОМЕР_1 в Інтернет-месенджері «Telegram» повідомлення від абонента з номером НОМЕР_2 , який підписався як « ОСОБА_11 », з пропозицією за винагороду співпрацювати з представниками Рф.

У подальшому, починаючи з 16 лютого 2023 року вона використовуючи свій мобільний телефон та аккаунт, з допомогою яких отримувала завдання та почала надсилати в Інтернет-месенджері «Telegram» абоненту з номером НОМЕР_2 фото і відео матеріали про дані та координати об`єктів критичної інфраструктури, місця розташування важливих об`єктів, підрозділів ЗСУ та блокпостів.

Вона обманним шляхом вливалася в довіру « ОСОБА_11 » для того щоб він надсилав їй якомога більше грошей. ОСОБА_11 повідомив їй що він офіцер спецслужб Рф. Вона написала йому номер своєї банківської карти Монобанк. На початку він просто скинув їй гроші. Потім вона почала за гроші працювати. ОСОБА_11 висилав їй завдання в яких вказував по яким точкам і місцям їй треба ходити і робити фото- і відео, які направляти йому в «Telegram». ОСОБА_11 перераховував їй гроші лише за виконану роботу. За весь час ОСОБА_11 перерахував їй близько 150 тис. грн.

16 лютого 2023 року ОСОБА_11 написав їй завдання, поїхати в Кременчук записати фото і відео Кременчуцького НПЗ, блокпостів, вагонний завод.

Відомості для першого матеріалу вона зібрала з мережі Інтернет, звідки скопіювала фото щодо Кременчуцького НПЗ, в якому помітила місце попадання ударів ракет, та відправила ОСОБА_11 .

Крім того, восени 2022 року, коли вона жила у ОСОБА_14 вона сфотографувала завод. Вказані фото вона також направила ОСОБА_11 також 16 лютого 2023 року.

21 лютого 2023 року вона поїхала в Кременчук де зробила фото і відео Кразмаш, трансформаторної підстанції, двох військових частин ЗСУ, які направила ОСОБА_11 через Телеграм.

22 лютого 2023 року вона робила зйомку в с. Павшиш складів залізничної станції, яку передавала ОСОБА_11 .

24 лютого 2023 року зібрала матеріал та передала також стосовно залізничної станції в с. Павлиш.

27 лютого 2023 року зібрала матеріал та передала стосовно блокпосту в районі Крюківського мосту м. Кременчука.

28 лютого 2023 року зібрала матеріал та передала стосовно місць адмінбудівель правоохоронних органів де бачила військових біля навчальних закладів Кременчука.

28 лютого 2023 року вона їздила маршрутним автобусом до м. Світловодська, де збирала матеріал та передала його стосовно нафтобази біля залізничного переїзду.

06 березня 2023 року вона з мережі Інтернет зібрала матеріал та передала стосовно нафтобази в м. Олександрія.

10 березня 2023 року вона зробила матеріал стосовно гранітного кар`єру в м. Кременчук, які передала ОСОБА_11 .

14 березня 2023 року вона отримала від ОСОБА_11 завдання зібрати у м. Світловодську матеріали стосовно місця розташування оборонного заводу.

15 березня 2023 року вона маршрутним автобусом приїхала до ОСОБА_15 . За адесою, яку вказав їй ОСОБА_11 , вона приїхала до заводу, де зняла ракурс заводу, проте нічого не встигла передати, оскільки її було затримано працівниками СБУ.

У неї були лише думки про гроші, тому вона збирала матеріали, які відправляла ОСОБА_11 за що отримувала гроші. Майже за кожне виконане завдання ОСОБА_11 присилав їй гроші на банківську карту. У вчиненому свою причетність та вину визнає.

Під час її допиту ОСОБА_7 висловила своє свідоме бажання про те, щоб її обміняли на українських військовополонених або цивільних, та відправили в рф. Вона бажає воювати на боці рф зі зброєю проти України.

Вона розуміє, що направляла військовим рф фото- і відеоматеріали різних об`єктів для їх знищення. Пояснила, що їй шкода людей, які опиняються під обстрілами, але їй не шкода ті об`єкти які війська рф ракетними ударами знищують.

Крім того, у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 по суті обвинувачення за ч.2 ст.436-2 КК України пояснила, що дійсно два роки тому зареєструвала в «ТікТок» свій аккаунт до якого був закритий доступ. Вона дійсно в мережі Інтернет збирала матеріали про рф, про військових рф, та зберігала їх на своєму аккаунті, а також інші фото- і відео, які було виявлено у неї в смартфоні, що видно з матеріалів справи, проте, вказані матеріали вона не поширювала. Вказані матеріали вона показувала лише своїм знайомим свідкам ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

У судових дебатах захисник зазначив, що обвинувачена ОСОБА_7 визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.111 КК України, а саме, у державній зраді. Проте, заявив, що протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій мають численні порушення вимог КПК України, а тому просив суд визнати вказані докази недопустимими, та призначити ОСОБА_7 мінімальне покарання за вчинення вказаного злочину. Крім того, захисник пояснив, що органом обвинувачення не надано суду доказів про те, що ОСОБА_7 поширювала матеріали, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною окупацію частини території України, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році, представників іррегулярних незаконних збройних формувань. Вказані матеріали ОСОБА_7 дійсно взяла з доступних для усіх інтернет-сайтів, і ті які їй подабалися вона зберігала на своєму аккаунті в соцмережі «ТікТок» який був закритий для сторонніх, а тому вона вказані фото- відеоматеріали не поширювала, а використовувала для власних потреб. Посилаючись на відсутність достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, захисник заявив про відсутність вказаного складу злочину у діях ОСОБА_7 . Крім того, під час судових дебатів захисник подав клопотання та просив суд змінити обвинуваченій запобіжний захід з тримання під вартою на більш мякий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_7 .

Доводи захисника про те, що органом досудового розслідування допущено численні порушення під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та вимоги захисника про визнання недопустимими доказами: - протоколу про проведення НСРД у вигляді спостереження за ОСОБА_7 від 03 березня 2023 року; - протоколу про проведення НСРД у вигляді зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж від 03 березня 2023 року; - протоколу про проведення НСРД у вигляді зняття інформації з електронних інформаційних мереж, інтернет месенджеру «Телеграм» з мобільного терміналу систем зв`язку від 14 березня 2023 року; - протоколу про результати контролю за вчиненням злочину в формі спеціального слідчого експерименту від 15 березня 2023 року; - протоколу огляду електронної сторінки від 11 квітня 2023 року; та про непричетність обвинуваченої ОСОБА_7 до поширення матеріалів у яких міститься виправдовування, збройної агресії Російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною окупацію частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської федерації проти України, розпочату у 2014 році та представників іррегулярних незаконних збройних формувань, суд перевірив в ході судового розгляду та визнає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки такі доводи та вимоги захисника не знайшли свого підтвердження і спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, незважаючи на пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , та на доводи захисника, винуватість ОСОБА_7 в інкримінованих умисних злочинах повністю підтверджується наданими стороною обвинувачення належними, достовірними та допустимими доказами, які досліджено під час судового розгляду справи, а саме:

Рапортом оперуповноваженого відділу КР УСБУ в Кіровоградській області від 16 лютого 2023 року та повідомленням начальника відділу КР УСБУ в Кіровоградській області від 16 лютого 2023 року про виявлення кримінального правопорушення, а саме, про причетність громадянки України ОСОБА_7 , 2022 року народження, до розвідувально-підривної діяльності спецслужб Російської федерації. ОСОБА_7 після вторгнення РФ в Україну проявляє необґрунтований інтерес до функціонування об`єктів критичної інфраструктури, здійснює їх фотофіксацію, збір інформації щодо їх захищеності, а також наявності в регіоні підрозділів ЗСУ та місць розташування блокпостів. В подальшому передає зібрану інформацію невстановленим осмобам на територію РФ (а.с.10,11, том №2).

Результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді спостереження за ОСОБА_7 з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження в публічно доступних місцях, які зафіксовано в протоколі проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 03 березня 2023 року, в ході якого було зафіксовано події 27 лютого 2023 року. Негласні слідчі (розшукові) дії проводилися на підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду від 20 лютого 2023 року. Відеозаписом проведення спостереження від 27 лютого 2023 року, який міститься на DVD-R диску, реєстр.№1409-т, який є додатком до протоколу, та який відтворено в судовому засіданні (а.с.36-39, том №2).

Результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з електронних інформаційних систем, Інтернет-месенджеру «Telegram» з мобільного терміналу систем зв`язку, в якому активовано Sim-карта з номером № НОМЕР_2 , яким користується громадянин РФ ОСОБА_12 , якого ідентифіковано як представника іноземної організації держави агресора, які зафіксовано в протоколі проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 14 березня 2023 року, в ході якого було зафіксовано листування ОСОБА_7 , з номеру мобільного зв`язку НОМЕР_1 , та громадянина РФ ОСОБА_12 в Інтернет-месенджері «Telegram». Негласні слідчі (розшукові) дії проводилися на підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду від 13 березня 2023 року. Так, з протоколу негласних слідчих (розшукових) дій видно, що 12 лютого 2023 року гр. РФ ОСОБА_12 домовляється з ОСОБА_7 про вихід на зв`язок в акаунті «Telegram». У листуванні з 13 лютого 2023 року ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , отримала на свій номер аккаунту НОМЕР_1 в Інтернет-месенджері «Telegram» повідомлення від абонента з номером НОМЕР_2 , який підписався як « ОСОБА_11 », з пропозицією за винагороду співпрацювати ОСОБА_7 з представниками РФ. В подальшому, починаючи з 16 лютого 2023 ОСОБА_7 на виконання завдань гр. РФ ОСОБА_12 систематично надсилала в Інтернет-месенджері «Telegram» вказаному абоненту з номером НОМЕР_2 дані та координати об`єктів критичної інфраструктури, місця розташування блокпостів підрозділів ЗСУ, фото та відеозаписи, тощо. Зокрема, 16 лютого 2023 року у період з 14 год. 01 хв. по 14 год 26 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» кілька повідомлень, щодо місцезнаходження блокпостів, які охороняють Кременчуцький НПЗ та повідомила про готовність зібрати дані щодо його охорони та результатів ракетних ударів РФ. Крім цього, 16 лютого 2023 року о 14 год. 28 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» повідомлення, з адресою оборонного підприємства, розташованого в м. Києві, біля якого вона проживала раніше, дані відносно якого вона збирала та передала представнику незаконних збройних формувань т.зв. «ДНР/ЛНР». Також, 21 лютого 2023 року у період з 12 год. 05 хв. по 13 год 16 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» кілька повідомлень з відеозаписами та координатами локації місцезнаходження блокпостів, які охороняють проїзд до запланованого місця будівництва складів, місцезнаходження підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_12 », трансформаторної електропідстанції та двох військових частин ЗСУ в АДРЕСА_1 . Також, 22 лютого 2023 року о 19 год. 03 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» повідомлення, щодо місцезнаходження залізничної станції в сел. Павлиш Кіровоградської області та готовність здійснити відеозйомку розміщених біля неї складів військових. Крім цього, 24 лютого 2023 року у період о 10 год. 20 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» кілька повідомлень з відеозаписами місцезнаходження залізничної станції, складів та електропідстанції в сел. Павлиш Кіровоградської області. Також, 27 лютого 2023 року о 13 год. 10 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» повідомлення з відеозаписом місцезнаходження блокпосту, який охороняє проїзд до « ІНФОРМАЦІЯ_13 » в м. Кременчук Полтавської області. Крім того, 28 лютого 2023 року у період з 07 год. 10 хв. по 07 год 19 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» кілька повідомлень з відеозаписами та координатами локації місцезнаходження адміністративних будівель правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування, «Крюківського мосту» та периметру навколо нього, в м. Кременчук Полтавської області. Також, 28 лютого 2023 року у період з 09 год. 32 хв. по 10 год 49 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» кілька повідомлень з відеозаписами та координатами локації місцезнаходження нафтобази, автостанції та залізничного переїзду в м. Світловодськ Кіровоградської області. Крім того, 06 березня 2023 року у період з 11 год. 53 хв. по 13 год 18 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» кілька повідомлень та фотознімків місцезнаходження нафтобази в м. Олександрія Кіровоградської області. Також, 10 березня 2023 року у період з 13 год. 59 хв. по 14 год 05 хв. ОСОБА_7 надіслала абоненту з номером НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» кілька повідомлень, фотознімків та відеозаписів координатами локації місцезнаходження гранітного кар`єру в м. Кременчук Полтавської області.14 березня 2023 року в Інтернет-месенджері «Telegram» ОСОБА_7 отримала від абонента з номером НОМЕР_2 завдання по збору та передачі інформації про місця розташування оборонних підприємств та інших об`єктів України на території м. Світловодськ Кіровоградської області, на що ОСОБА_7 надала згоду та провела підготовчі заходи. 15 березня 2023 року ОСОБА_7 о 11 год. 40 хв., на виконання вказаного завдання представника іноземної організації держави агресора, який ідентифікований як громадянин РФ ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , з метою збиранню та передачі даних щодо місцезнаходження оборонного підприємства в м. Світловодськ Кіровоградської області, прибула до місця його розташування з метою виготовлення знімків його території та зняття координат розташування, де була затримана співробітниками СБУ.

Записом проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 14 березня 2023 року, який міститься на DVD-Rдиску, реєстр.№1473-т, який є додатком до протоколу, та який відтворено в судовому засіданні (а.с.43-132, том №2).

Результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; зняття інформації з електронних інформаційних систем, Інтернет-месенджеру «Telegram» з мобільного терміналу систем зв`язку з ІМЕІ НОМЕР_3 , в якому активовано Sim-карта № НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , спостереження за ОСОБА_7 , а також зняття інформації з електронних інформаційних систем, Інтернет-месенджеру «Telegram» з мобільного терміналу систем зв`язку, в якому активовано Sim-карта з номером № НОМЕР_2 , яким користується громадянин РФ ОСОБА_12 , які зафіксовано в протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 15 березня 2023 року, в ході яких було зафіксовано отримання ОСОБА_7 завдання від ОСОБА_12 зібрати та передати відомості щодо оборонного підприємства в м. Світловодськ. 15 березня 2023 року ОСОБА_7 прибула до м. Світловодська заводу ТОВ «Олімп», де була затримана працівниками УСБУ. Негласні слідчі (розшукові) дії проводилися на підставі ухвал Кропивницького апеляційного суду від 23 лютого 2023 року та від 13 березня 2023 року. Відеозаписом проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 15 березня 2023 року, який міститься на DVD-R диску, реєстр.№1498-т, який є додатком до протоколу, та який відтворено в судовому засіданні (а.с.133-139, том №2).

Результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з електронних інформаційних систем, Інтернет-месенджеру «Telegram» з мобільного терміналу систем зв`язку в якому активовано Sim-карта № НОМЕР_2 , яким користується громадянин РФ ОСОБА_12 , які зафіксовано в протоколі проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 16 березня 2023 року, в ході якого було зафіксовано листування з ОСОБА_7 . Негласні слідчі (розшукові) дії проводилися на підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду від 13 березня 2023 року. Записом роздруківки проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 16 березня 2023 року, який міститься на DVD-R диску, реєстр.№1496-т, який є додатком до протоколу, та який відтворено в судовому засіданні (а.с.140-150, том №2).

Перевіряючи доводи захисника про недопустимість вказаних протоколів проведення негласних слідчих (розшукових) дій як доказів винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 в інкримінованих злочинах, суд враховує, що відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит;

Недопустимими є також докази, що були отримані:

1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;

2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;

3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;

4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

В умовах воєнного стану положення цієї статті застосовуються з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього Кодексу.

Відповідно до статті 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Суд враховує, що в судовому засіданні під час дослідження доказів, прокурор відмовився від дослідження такого доказу, як протокол про проведення НСРД у вигляді зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж від 03 березня 2023 року з додатком (а.с. 40,41, том №2), зазначивши, що результати вказаної слідчої дії не містять доказового значення для справи, а тому суд не перевіряє допустимість вказаного доказу.

Суд зазначає, що з матеріалів кримінальної справи видно, що у відповідності до статті 39 КПК України керівник органу досудового розслідування начальник слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області постановою від 20 лютого 2023 року створив слідчу групу для здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, та надав доручення підлеглим слідчим на проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Крім того, у відповідності до ст.ст. 39-41 КПК України керівник органу досудового розслідування начальник слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області 20 лютого 2023 року надав доручення підлеглим співробітникам відповідних оперативних підрозділів УСБУ в Кіровоградській області проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Ухвалами слідчого судді Кропивницького апеляційного суду від 23 лютого 2023 року та від 13 березня 2023 року були задоволенні клопотання слідчих СВ УСБУ про надання дозволів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні, а саме, надано дозволи на проведення: відповідно до ст.263 КПК України на зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж; відповідно до ст.264 КПК України на зняття інформації з електронних систем, яку використовує ОСОБА_7 ; відповідно до ст.268 КПК України на установлення місцезнаходження радіообладнання, яким користується ОСОБА_7 ; відповідно до ст.269 КПК України на проведення НСРД у вигляді спостереження за ОСОБА_7 .

На підставі ухвали слідчого судді Кропивницького апеляційного суду від 23 лютого 2023 року та від 13 березня 2023 року начальником слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області на підставі ст.ст. 9, 40, 41, 246 КПК України було надано доручення відповідним оперативним підрозділам УСБУ в Кіровоградській області про проведення негласних слідчих (розшукових) дій на виконання ухвал слідчого судді Кропивницького апеляційного суду.

За результатами проведення відповідними оперативними підрозділами УСБУ в Кіровоградській області негласних слідчих (розшукових) дій оперуповноваженим відділу КР УСБ України в Кіровоградській області було складено протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 03 березня 2023 року, від 14 березня 2023 року, від 15 березня 2023 року та від 16 березня 2023 року.

Суд зазначає, що відповідно до статті 252 КПК України фіксація ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій повинна відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. За результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії складається протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки. Відомості про осіб, які проводили негласні слідчі (розшукові) дії або були залучені до їх проведення, уразі здійснення щодо них заходів безпеки можуть зазначатися із забезпеченням конфіденційності даних про таких осіб у порядку, визначеному законодавством. Проведення негласних слідчих (розшукових) дій може фіксуватися за допомогою технічних та інших засобів. Протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками не пізніше ніж через двадцять чотири години з моменту припинення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій передаються прокурору. Прокурор вживає заходів щодо збереження отриманих під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій речей і документів, які планує використовувати у кримінальному провадженні.

Встановлені обставини справи спростовують доводи захисника, оскільки зі змісту протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 03 березня 2023 року, від 14 березня 2023 року, від 15 березня 2023 року та від 16 березня 2023 року, та додатків до протоколів, видно, що їх складено на підставі доручення керівника органу досудового розслідування, керівника слідчої групи, уповноваженою особою оперативного підрозділу УСБУ в Кіровоградській області за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, у передбачені КПК України порядок і строки. Вказані протоколи за формою і змістом відповідають вимогам ст.ст. 104, 105, 252 КПК України.

На підставі викладеного, в судовому засіданні не добуто достатніх підстав, передбачених ст.87 КПК України, для визнання недопустимими доказами протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 03 березня 2023 року (а.с.37-39, том №2), від 14 березня 2023 року (а.с.44-132, том №2), від 15 березня 2023 року (а.с. 134-139, том №2), та від 16 березня 2023 року (а.с.140-150, том №2), а тому суд визнає доводи сторони захисту щодо недопустимості вказаних доказів надуманими, та відкидає такі доводи як неспроможні.

Крім протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 03 березня 2023 року, від 14 березня 2023 року, від 15 березня 2023 року та від 16 березня 2023 року, винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчинені інкримінованих злочинів, повністю підтверджується наданими стороною обвинувачення належними, допустимими та достовірними доказами, які досліджено під час судового розгляду справи, а саме:

Результатами проведеного обшуку, які зафіксовано в протоколі обшуку від 15 березня 2023 року під час якого за місцем проживання ОСОБА_7 у будинку АДРЕСА_1 , у її кімнаті було виявлено та вилучено: мобільний телефон «IPhone»; коробку від мобільного телефону «IPhone»; системний блок; зошит з рукописним написом «Дневник»; тримач для сім-карти оператора «Київстар» для а/н № НОМЕР_1 , а також операторів зв`язку «Водафон», «Лайфсел». Обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2023 року. Відеозаписом проведення обшуку, який міститься на флеш-носії, який є додатком до протоколу обшуку (а.с.164-178, том №2).

Речовими доказами, які було вилучено 15 березня 2023 року під час обшуку місця проживання ОСОБА_7 у будинку АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «IPhone»; коробку від мобільного телефону «IPhone»; системний блок; зошит з рукописним написом «Дневник»; тримач для сім-карти оператора «Київстар» для а/н № НОМЕР_1 , а також операторів зв`язку «Водафон», «Лайфсел». Вказані речі постановою слідчого від 15 березня 2023 року визнано речовими доказами і приєднано до кримінального провадження (а.с.179,180 , том №2).

Результатами проведеного огляду речового доказу, які зафіксовано в протоколі огляду речових доказів від 18 березня 2023 року, в ході якого було оглянуто та описано вилучений 15 березня 2023 року під час обшуку місця проживання ОСОБА_7 у будинку АДРЕСА_1 , зошит з рукописним написом «Дневник». До протоколу додається копія вказаного зошиту, яка досліджена в судовому засіданні. Зі змісту її записів у зошиті за період з 21 лютого 2023 року по 09 березня 2023 року видно, що « ОСОБА_11 » просив її робити роботу за винагороду. ОСОБА_7 виконувала завдання «Игоря», очікувала, та декілька разів отримувала оплату її роботи по 2000 грн. від русского солдата на ім`я « ОСОБА_11 », та бажала і розраховувала отримувати гроші у більшому розмірі по 5000-10000. ОСОБА_7 записала, що від ОСОБА_11 їй потрібно тільки гроші та ПМЖ в РФ (а.с.181-200, том №2).

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2023 року, задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на речі, які було виявлено та вилучено під час проведеного обшуку 15 березня 2023 року за місцем проживання ОСОБА_7 у будинку АДРЕСА_1 , а саме, на: мобільний телефон «IPhone»; коробку від мобільного телефону «IPhone»; системний блок; зошит з рукописним написом «Дневник»; тримач для сім-карти оператора «Київстар» для а/н № НОМЕР_1 , а також операторів зв`язку «Водафон», «Лайфсел» (а.с.201-209, том №2).

Результатами огляду місця події, які зафіксовано в протоколі огляду місця події від 15 березня 2023 року, з відеозаписом до нього як додатку, в ході якого, було виявлено гр. ОСОБА_7 біля автобусної зупинки в районі головного корпусу заводу ТОВ «Олімп» по вулиці Заводська, №4 в м. Світловодськ, Кіровоградська область. Під час огляду місця подій у присутності адвоката ОСОБА_18 , у ОСОБА_7 було виявлено, оглянуто та вилучено мобільний телефон (смартфон) «IPhone» модель SEsinF17R5CCGH2XL сірого кольору (пароль до телефону НОМЕР_4 ), пристрій для паління, карта Приватбанку Viza № НОМЕР_5 . В ході огляду смартофона було виявлено відеозапис підприємства ТОВ «Олімп» яке здійснює державне оборонне замовлення. На питання слідчого, ОСОБА_7 повідомила, що прибула на вказане місце для відеозйомки підприємства ТОВ «Олімп» на прохання її знайомого на ім`я « ОСОБА_11 ». В порядку ст.208 КПК України ОСОБА_7 на місці події було затримано. Огляд проводився із застосуванням відеозйомки. Відеозаписом огляду місця події від 15 березня 2023 року, який переглянуто в судовому засіданні(а.с.210-220, том №2, а.с. 12-21, том №5).

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 15 березня 2023 року, з якого видно, що 15 березня 2023 року об 11 годині 40 хвилин в м. Світловодську Кіровоградської області по вулиці Заводська, №4 біля автобусної зупинки в районі головного корпусу заводу ТОВ «Олімп» було затримано ОСОБА_7 безпосередньо під час вчинення злочину, а саме, під час проведення нею на смартфон модель «IPhone» (а/н № НОМЕР_6 ) відеозапису підприємства ТОВ «Олімп», яке здійснює державне оборонне замовлення. Затримання відбулося в рамках розслідування кримінального провадження від 20.02.2023 року. На місце затримання підозрюваної ОСОБА_7 за дорученням Центру безоплатної правової допомоги прибув захисник, адвокат ОСОБА_18 . Протокол складено о 14 годині 05 хвилин 15 березня 2023 року в присутності адвоката ОСОБА_18 . Первісна кваліфікація дій ОСОБА_7 надана органом досудового розслідування за ч.2 ст.111 КК України, тобто, державна зрада. Відеозаписом затримання ОСОБА_7 від 15 березня 2023 року (а.с.221-224, том №2).

Речовими доказами, які було вилучено 15 березня 2023 року під час огляду місця події та затримання на місці події ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 біля автобусної зупинки в районі головного корпусу заводу ТОВ «Олімп», а саме: мобільний телефон (смартфон) «IPhone» модель SEsinF17R5CCGH2XL сірого кольору (пароль до телефону НОМЕР_4 ), карта Приватбанку Viza № НОМЕР_5 , які визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого від 15 березня 2023 року (а.с.225, том №2).

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2023 року, задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на речі, які було виявлено та вилучено під час проведеного огляду місця події 15 березня 2023 року по вулиці Заводська, №4 біля автобусної зупинки в районі головного корпусу заводу ТОВ «Олімп», а саме: мобільний телефон (смартфон) «IPhone» модель SEs/nF17R5CCGH2XL сірого кольору (пароль до телефону НОМЕР_4 ), карта Приватбанку Viza № НОМЕР_5 , які визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого від 15 березня 2023 року (а.с.229-237, том №2).

Результатами проведеного огляду речового доказу, які зафіксовано в протоколі огляду речових доказів від 18 квітня 2023 року, в ході якого було оглянуто та описано вилучений 15 березня 2023 року під час огляду місця події по вулиці Заводська, №4 біля автобусної зупинки в районі головного корпусу заводу ТОВ «Олімп», та затримання ОСОБА_7 , мобільний телефон (смартфон) «IPhone» модель SEs/nF17R5CCGH2XL сірого кольору (вхід до смартфону здійснено за паролем НОМЕР_4 , який повідомила ОСОБА_7 ) та зміст наявної інформації в ньому, а також електронний пристрій для паління. До протоколу додаються скріншоти фото та відеоматеріалів огляду мобільного телефону (смартфон) «IPhone» модель SEs/nF17R5CCGH2XL, з відображенням наявних зображень фото і відео матеріалів а також листування з абонентом н/а Sim-карта № НОМЕР_2 , яким користується громадянин РФ ОСОБА_12 , які досліджено в судовому засіданні. Зі змісту наявної інформації у смартфоні ОСОБА_7 видно, в папке «Скрытые» містяться фото- та відеоматеріали, на яких численні зображення військовослужбовців рф, нзф чк «вагнер», а також ОСОБА_7 з прапором РФ. Смарфон містить папку відеоматеріалів, які ОСОБА_7 самостійно записувала та зберігала на смартфоні. Так, папка «Недавние» містить зображення скріншоту маршруту до підприємства ТОВ «ВАТ Олімп». Міститься відео файли, які відзняла ОСОБА_7 15 березня 2023 року в м. Світловодську, на яких відображено будівлі та споруди ТОВ «ВАТ Олімп» в м. Світловодську Кіровоградської області по вулиці Заводська, №4, та територія навколо підприємства. Під час огляду наявного застосунку «TikTok», який знаходиться на головному екрані смартфону, встановлено що ОСОБА_7 використовує профіль «@russianlady5» у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» власного аккаунта (ІНФОРМАЦІЯ_3 ), де розміщувала публіцакії, які містять публічні заклики для підтримки рішень та дій держави-агресора, її збройних формувань та окупаційної адміністрації держави агресора, до агресивної війни або до розв`язування воєнного конфлікту, а також виправдовування, визнання правомірною окупацію частини території України, заперечення збройної агресії РФ проти України. Смартфон містить відомості щодо листування ОСОБА_7 з абонентом « ОСОБА_11 » в ході якого ОСОБА_7 передавала відомості фото і відео зйомки щодо розміщення об`єктів критичної інфраструктури, військові об`єкти та блокпости розташовані на території Полтавської та Кіровоградської областей. Записом роздруківки фото скріншотів проведення огляду речового доказу, який міститься на DVD-R диску, який є додатком до протоколу, та який відтворено в судовому засіданні (а.с.1-87, том №3).

Результатами проведеного огляду речового доказу, які зафіксовано в протоколі огляду речових доказів від 18 травня 2023 року, в ході якого було оглянуто та описано вилучений 15 березня 2023 року під час обшуку місця проживання ОСОБА_7 у будинку АДРЕСА_1 , тримач від стартового пакету сім-карти оператора «Київстар» для а/н № НОМЕР_1 , упаковка тримач від стартового пакету сім-карти оператора «ВФ Україна» для а/н № НОМЕР_7 , упаковка тримач від стартового пакету сім-карти оператора «Лайфселл» для а/н № НОМЕР_8 . (а.с.90-93, том №3).

Результатами проведеного огляду речового доказу, які зафіксовано в протоколі огляду речових доказів від 18 травня 2023 року, в ході якого було оглянуто та описано вилучений 15 березня 2023 року під час обшуку місця проживання ОСОБА_7 у будинку АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «IPhone» (а.с.94-99, том №3).

Результатами тимчасового доступу до документів, які зафіксовано в протоколі огляду документів від 19 травня 2023 року, які одержано на підставі ухвали слідчого судді від 30 березня 2023 року в АТ «Універсал Банк». Встановлено та оглянуто відомості про відкриття банком поточного рахунку на ім'я ОСОБА_7 та про надходження на рахунок ОСОБА_7 грошових коштів, а саме: 20.02.2023 на суму 2000 грн., 24.02.2023 на суму 2000 грн., 26.02.2023 на суму 2000 грн., 09.03.2023 на суму 4000 грн., 14.03.2023 на суму 4000 грн. (а.с.106-124, том №3).

Результатами тимчасового доступу до документів, які зафіксовано в протоколі огляду документів від 09 травня 2023 року, які одержано на підставі ухвали слідчого судді від 30 березня 2023 року в АТ КБ «ПриватБанк». Встановлено та оглянуто відомості про відкриття банком поточного рахунку на ім'я ОСОБА_7 та про надходження на рахунок ОСОБА_7 грошових коштів, а саме: 20.02.2023 на суму 1990 грн., 24.02.2023 на суму 2000 грн., 26.02.2023 на суму 1990 грн., 10.03.2023 на суму 497,5 грн., 10.03.2023 на суму 2587 грн. (а.с.125-150, том №3).

Результатами тимчасового доступу до документів, які зафіксовано в протоколах огляду документів від 17 травня 2023 року, які одержано на підставі ухвал слідчого судді від 30 березня 2023 року, в ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл». В ході слідчих дій встановлено відомості щодо вхідних та вихідних дзвінків ОСОБА_7 з а/н НОМЕР_6 . (а.с.151-191, том №3).

Результатами проведеного огляду предметів, які зафіксовано в протоколі огляду предметів від 19 травня 2023 року, в ході якого було оглянуто отримані під час тимчасового доступу до предметів і документів відомості щодо щодо вхідних та вихідних дзвінків ОСОБА_7 з а/н НОМЕР_6 , який міститвся в її смартфоні «IPhone» (а.с.192-198, том №3).

Результатами проведеного огляду предметів, які зафіксовано в протоколі огляду предметів від 28 березня 2023 року, в ході якого було оглянута інформація, яка міститься у мобільному телефоні «Xiaomi Redmi Note 9», який належить свідкові ОСОБА_19 . З листування свідка ОСОБА_19 та ОСОБА_7 , видно, що ОСОБА_7 підтримує військову агресію РФ проти України. (а.с.206-210, том №3).

Висновком судової почеркознавчої експертизи №7 від 10 квітня 2023 року, згідно якого рукописні тексти та підписи в зошиті в клітинку з написом на титульному аркуші «Дневник», та в блокноту рожевого кольору з написами на обкладинці «Good things take time», які було вилучений в ході проведення обшуку місця проживання ОСОБА_7 у будинку АДРЕСА_1 15 березня 2023 року, виконала ОСОБА_7 (а.с. 213-222, том №3).

Результатами судово-психіатричної експертизи, які містяться у Висновку судово-психіатричного експерта №251 від 23 травня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_7 в момент скоєння правопорушення не страждала і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_7 слід вважати осудною. Застосування заходів медичного характеру не потребує (а.с.223-227, том №3).

Результатами особистого обшуку, які містяться в протоколі особистого обшуку ув`язненого від 11 травня 2023 року, в ході якого у ОСОБА_7 , яка утримується в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», було виявлено та вилучено два чернових записники в яких міститься текст зі змістом на підтримку військової агресії рф проти України (а.с.1, том №4).

Результатами проведеного огляду предметів, які зафіксовано в протоколі огляду предметів від 12 травня 2023 року, в ході якого було оглянуто два чернових записники (блокноти), які було вилучено у ОСОБА_7 , яка утримується в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», в яких міститься текст зі змістом на підтримку військової агресії РФ проти України. З текстів записів у блокнотах видно, що ОСОБА_7 планує після її обміну поїхати на передову воювати за РФ. Висловлювала бажання про те, щоб в СІЗО та по місту прилетіли ракети. Висловлювала задоволення ракетними обстрілами РФ по містам України внаслідок яких були загиблі (а.с. 2-52, том №4).

Речовими доказами, якими постановою слідчого від 12 травня 2023 року визнано два чернових записники (блокноти), які було вилучено у ОСОБА_7 , яка утримується в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», 11 травня 2023 року під час особистого огляду, та які приєднано до матеріалів кримінального провадження (а.с.53, том №4).

Результатами проведеного огляду предметів, які зафіксовано в протоколі огляду електронної сторінки від 11 квітня 2023 року, в ході якого було оглянуто профіль (особиста сторінка користувача) профіль «@russianlady5» у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» власного аккаунта (ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Під час огляду профілю «@russianlady5» у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» аккаунта (ІНФОРМАЦІЯ_3 ), виявлено низку публікацій, які містять публічні заклики для підтримки рішень та дій держави-агресора, її збройних формувань та окупаційної адміністрації держави агресора, до агресивної війни або до розв`язування воєнного конфлікту, а також виправдовування, визнання правомірною окупацію частини території України, заперечення збройної агресії РФ проти України. Копії скріншотів профілю «@russianlady5» у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» аккаунта ОСОБА_7 , оглянуто в судовому засіданні, та містять такі відомості:

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , на власному аккаунті (ІНФОРМАЦІЯ_3 ) «@russianlady5» в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» поширила відеозапис із назвою на початку «ДНР, ЛНР, Херсонская и Запорожская область входять в состав россии. Об этом заявил путин» Мы этого долго ждали».

Також, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на власному аккаунті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» поширила відеозапис із назвою на початку «герои ДНР в стиле аниме».

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на власному аккаунті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» поширила відеозапис із назвою на початку «В данный момент же даже украинских войск тут мало осталось».

Також, ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на власному аккаунті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» поширила відеозапис із назвою на початку « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на власному аккаунті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» поширила відеозапис із назвою на початку «ГЕРОИ СВО, «ШТОРМ» НА ПЕРЕДОВОЙ». Відеозаписом проведеного огляду та зроблених скріншотів вмісту вказаної інформації від 11 квітня 2023 року, який міститься на DVD-R диску, реєстр.№1625н/т, який є додатком до протоколу, та який відтворено в судовому засіданні.

(а.с. 156-181, том №4, а.с.23-49, том №5).

Суд зазначає, що зі змісту протоколу огляду електронної сторінки від 11 квітня 2023 року видно, що його складено на підставі доручення керівника органу досудового розслідування, який є керівником слідчої групи, уповноваженою особою оперативного підрозділу УСБУ в Кіровоградській області за результатами огляду профілю (особиста сторінка користувача) профіль «@russianlady5», який створено ОСОБА_7 у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok». Вказаний протокол за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст. 104, 105, 252 КПК України.

На підставі викладеного, в судовому засіданні не добуто достатніх підстав, передбачених ст.87 КПК України, для визнання недопустимим доказом протоколу про проведення огляду електронної сторінки від 11 квітня 2023 року, а тому суд визнає доводи сторони захисту щодо недопустимості вказаного доказу надуманими та відкидає такі доводи як неспроможні.

Рапортом та повідомленням слідчого слідчого відділу КР УСБУ в Кіровоградській області від 12 квітня 2023 року про виявлення кримінального правопорушення, а саме, про вчинення громадянкою України ОСОБА_7 , 2022 року народження, через створений її профіль (особиста сторінка користувача) профіль «@russianlady5» у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» власного аккаунта (ІНФОРМАЦІЯ_3 ) розміщення матеріалів, в яких містяться публічні заклики для підтримки рішень та дій держави-агресора, її збройних формувань та окупаційної адміністрації держави агресора, до агресивної війни або до розв`язування воєнного конфлікту, а також виправдовування, визнання правомірною окупацію частини території України, заперечення збройної агресії РФ проти України. (а.с.2-11, 22, том №5).

Висновком судової лінгвістичної експертизи №182 від 19 травня 2023 року, згідно якого:

1. у відеозаписі із назвою на початку «ДНР, ЛНР, Херсонская и Запорожская область входять в состав россии. Об этом заявил путин», Мы долго этого ждали», розміщеному ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 в профілі «@russianlady5» у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» власного аккаунта (ІНФОРМАЦІЯ_3 ), міститься інформація щодо підтримки дій держави-агресора відносно окупації частини території України Російською федерацією;

2. у відеозаписі із назвою на початку «герои ДНР в стиле аниме», розміщеному ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 в профілі «@russianlady5» у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» власного аккаунта (ІНФОРМАЦІЯ_3 ), міститься глорифікація загиблих представників незаконних збройних формувань так званої «ДНР»: «Воха», «Моторола», «Гиви», «Корса» та так званого голови «ДНР» ОСОБА_20 ;

3. у відеозаписі із назвою на початку «В данный момент же даже украинских войск тут мало осталось», розміщеному ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 в профілі «@russianlady5» у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» власного аккаунта (ІНФОРМАЦІЯ_3 ), міститься інформація щодо підтримки дій держави-агресора, виправдовуючи збройну агресію РФ проти України перекладанням вини на ОСОБА_21 , та так званим «захистом» українського народу, бо тут мешкають «такие же русские»;

4. у відеозаписі із назвою на початку «ГЕРОИ СВО Герои спецоперации Z», розміщеному 25 січня 2023 року ОСОБА_7 в профілі «@russianlady5» у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» власного аккаунта (ІНФОРМАЦІЯ_3 ), міститься глорифікація молодшого сержанта, добровольця, водія бронетранспортера ( ІНФОРМАЦІЯ_15 ) з позивним «Акула» як учасника збройної агресії РФ проти України;

5. у відеозаписі із назвою на початку «ГЕРОИ СВО, «ШТОРМ» НА ПЕРЕДОВОЙ», розміщеному ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 в профілі «@russianlady5» у загальнодоступному соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok» власного аккаунта (ІНФОРМАЦІЯ_3 ), міститься глорифікація бійців штурмового загону « ІНФОРМАЦІЯ_10 » як учасників збройної агресії РФ проти України, а також інформація на підтримку держави-агресора: віра в перемогу Російської Федерації, яка встановлює справедливість та так званий «захист» Донбасу.

(а.с. 50-97, том №5).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 дав показання про те, що знайомий з ОСОБА_23 з 2019 року. У лютому 2023 року ОСОБА_23 декілька разів ночувала з ним у нього дома. Ангеліна йому розповідала, що у ОСОБА_24 виконує якусь роботу. В ході спілкування він взнав, що ОСОБА_25 відвідувала РФ, має там знайомих та налаштована проросійські. Він спілкувався з ОСОБА_25 також через додаток-месенджер «Телеграм». Охарактеризував ОСОБА_23 як забавну та глупу дівчину.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 дав показання про те, що познайомився з ОСОБА_23 5 років, проте майже з нею не спілкувався. Літом 2022 року ОСОБА_27 звернулася до нього за матеріальною допомогою. Також, на початку лютого 2023 року ОСОБА_23 зателефонувала, а потім прийшла до нього на роботу та розповіда, що працювала у Києві. 10 березня 2023 року ОСОБА_27 зателефонувала йому та попросила відвезти її на автовокзал, оскільки не могла доїхати до себе додому в с. Павлиш, так як купила великого іграшкового ведмедя, та прийшла до нього на роботу. Він погодився, і повіз її на власному авто на автостанцію. Проте, йому зателефонував клієнт, який є працівником ОСОБА_28 гранітного кар`єру, та попросив приїхати до нього на роботу забрати комп`ютер на ремонт. Довбня ОСОБА_25 висловила бажання поїхати з ним на кар`єр. Він поїхав на кар`єр, де пішов оглядати комп`ютер, а ОСОБА_25 залишилася чекати в автомобілі. Забравши комп`ютер, він відвіз ОСОБА_25 на автовокзал, а сам поїхав до свого офісу. 17 травня 2023 року в «Телеграм» каналі « ІНФОРМАЦІЯ_16 » він побачив публікацію на якій впізнав ОСОБА_23 . На одному з фотознімків він побачив фото кар`єру, куди ОСОБА_27 приїжджала з ним за комп`ютером. Він зрозумів, що поки він був відсутній в авто, ОСОБА_27 зробила фотознімок кар`єру.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 дала показання про те, що ОСОБА_23 її однокласниця з 2019 року, та колишня подруга. Вони дружили три роки до початку війни. Після початку війни вона дізналася від ОСОБА_23 , що та підтримує проросійські настрої, тому перестала з нею дружити. Вона бачила в соціальних мережах, що ОСОБА_23 фотографується на фоні російських прапорів, російських військових. ОСОБА_23 називала себе рашин леді.

Судом, за результатами судового розгляду справи, не беруться до уваги показання обвинуваченої ОСОБА_7 , надані нею під час судового розгляду справи, щодо її непричетності до інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, оскільки вони повністю спростовуються доказами на які суд вказав вище та конкретними обставинами справи, а тому суд розцінює показання обвинуваченої, як її намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин.

При цьому, суд враховує, що в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 підтвердила, що також надавала своїм знайомим ОСОБА_19 і ОСОБА_22 для огляду і демонструвала на своєму смартфоні наявні у неї матеріали в аккаунті «ТікТок», які виправдовують воєнну агресію РФ проти України, окупацію територій України, та прославляють російських військових.

Вирішуючи справу суд зазначає, що 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН увійшли Українська Радянська Соціалістична Республіка (з 24 серпня 1991 року Україна), Союз Радянських Соціалістичних Республік (з 24 грудня 1991 року Російська Федерація) та ще 49 країн-засновниць, а надалі до вказаної міжнародної організації було прийнято інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН N 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - N 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; N 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; N 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та N 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року N 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівнозначним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є рф.

Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, визнаної 07 березня 1955 року Союзом Радянських Соціалістичних Республік, правонаступником якого є Російська Федерація, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього і недвозначного попередження, яке буде мати форму мотивованого оголошення війни або форму ультиматуму з умовним оголошенням війни. Стан війни повинен бути безуповільнення оповіщений нейтральним державам і матиме для них дійсну силу лише після одержання оповіщення.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V зазначеної Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Територія України є неподільною та недоторканною.

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та РФ про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований рф 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, м. Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Зокрема, як передбачено пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку зприєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року, Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки і співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

31 травня 1997 року відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14січня 1998 року N 13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 02 березня 1999 року N 42-ФЗ).

Відповідно до статей 2, 3 зазначеного Договору Російська Федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації, а також інші представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.94, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.75 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.81 N 36/103, від 16.12.70 N 2734 (XXV) від 21.12.65 N 2131 (XX), від 14.12.74 N 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил Російськовї Федерації (далі - зс РФ) на територію України.

У подальшому зс РФ, які діяли за наказом керівництва РФ, вторглись на територію України шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно увійшли на територію Україну через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості дітей, безвинних людей, та інших тяжких наслідків. Аналогічні дії були вчинені підрозділами терористичних організацій так званих "ДНР/ЛНР", які увійшли у склад ЗС РФ.

24 лютого 2022 року указом Президента України N 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, дію якого неодноразово продовжено.

Статтею 111 КК України, яку інкриміновано обвинуваченій ОСОБА_7 встановлено, що державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, карається позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Ті самі діяння, вчинені в умовах воєнного стану, караються позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Отже, державна зрада - це діяння, умисно вчинене громадянином на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці держави: перехід на бік ворога в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації (спецслужбі) або їхнім представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти держави.

Термін «підривна діяльність» вживається в Деклараціях Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав від 09 грудня 1981 року N 36/103, про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, обмеження їх незалежності й суверенітету від 21 грудня 1965 року N 2131 (XX) та інших.

Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду державній безпеці України. Підривною слід визнавати будь-яку діяльність, в тому числі пов`язану з втручанням у внутрішню політику.

Отже, вчинення будь-яких діянь, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України, заподіює шкоду національній безпеці України, і розцінюються як підривна діяльність проти неї. Згідно з законодавством України загрози національній безпеці це наявні та потенційно можливі явища і чинники, що створюють небезпеку життєво важливим національним інтересам України.

Таким чином, види підривної діяльності проти України можуть бути різноманітними. Різний вигляд може мати і допомога у проведенні такої діяльності. Вона може надаватися шляхом організації чи виконання конкретного злочину, схилення до державної зради інших осіб, усунення перешкод для вчинення певних діянь тощо.

Кримінальним законом установлено, що надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України.

Суд в цій справі додатково зауважує, що надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду державній безпеці України.

Підривною слід визнавати будь-яку діяльність яка створює загрози національній безпеці України.

Слова «на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України» визначають суб`єктивну спрямованість дій винного і не є характеристикою суспільне небезпечних наслідків діяння.

Факт заподіяння вказаної шкоди не має значення для кваліфікації діяння за ст. 111 КК України.

Під час встановлення вини та її змісту суд виходить з того, що вина об`єктивно існує в реальній дійсності, і встановлює її на підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів. Ознаки суб`єктивної сторони вчиненого злочину та особливості психічного ставлення обвинуваченого до вчинених діянь і їх наслідків встановлюється судом на підставі характеру вчиненого діяння та об`єктивно-предметних умов його вчинення, на підставі встановлених судом фактичних обставин вчинених злочинів, що закріплені належними і допустимими доказами, зібраними в порядку, передбаченому КПК, та оціненими відповідно до вимог ст. 94 КПК.

Принцип суб`єктивного ставлення у провину в кримінальному праві має фундаментальне і основоположне значення для кваліфікації кримінального правопорушення.

З урахуванням усталених підходів до кваліфікації кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України питання про умисел під час такої кваліфікації вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння.

Державна зрада, передбачена ч.2 ст.111 КК, характеризується наміром щодо надання іноземній державі, іноземній організації (спецслужбі) або їхнім представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти держави.

Мотивами державної зради можуть бути користь, помста, бажання полегшити виїзд на постійне місце проживання в іншу країну тощо.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 68 Основного Закону кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Збройний конфлікт між Російської Федерацієї з Україною розпочався 20 лютого 2014 року, він був викликаний російською агресією під час вторгнення окремих підрозділів збройних сил Російської Федерації через державний кордон України в районі Керченської протоки та використання Російською Федерацією своїх військових формувань, дислокованих у Криму для забезпечення ведення агресивної війни проти України.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року серед іншого визначено, що будь-яке з наступних дій, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії, зокрема: вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не носила, що є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її; бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави; блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави; напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави; застосування збройних сил однієї держави, що знаходиться на території іншої держави за згодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди; засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, що носять настільки серйозний характер, що не рівнозначно переліченим вище актам.

Фактично кожна із вищезазначених дій була вчинена Російською Федерацію по відношенню до України.

Згадані обставини є загальновідомим фактом та не підлягають доказуванню.

Обвинувачена ОСОБА_7 є громадянином України.

Разом з тим, вона, як громадянин України, не дотрималася Конституції України та законів України та вчинила умисні дії спрямовані на допомогу РФ у проведенні підривної діяльності проти держави.

Усвідомлюючи всі вказані вище обставини, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою отримання фінансової винагороди, виконувала завдання представника спецслужб РФ щодо збирання та передачі представнику РФ деталізованих даних військового характеру, а також інформації щодо об`єктів критичної та цивільної інфраструктури, змістом якої охоплюється умисел, спрямований на протиправне надання допомоги Російській Федерації у здійснення підривної діяльності проти України.

Із досліджених в судовому засіданні доказів достовірно встановлено послідовність дій та дійсних намірів обвинуваченої під час досліджуваних подій, а саме те, що ОСОБА_7 в період з 16 лютого 2023 року по 15 березня 2023 року, діючи в умовах воєнного стану, особисто збирала та надавала представнику іноземної держави-агресора фото- і відеоматеріали даних військового характеру, а також інформації щодо об`єктів критичної та цивільної інфраструктури, тобто здійснювала допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, отже, у такий спосіб вчинила 10-ть епізодів злочину, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.111 КК України.

Проти вказаних фактичних обставин справи сторона захисту не заперечувала, та фактично їх визнала.

Крім того, ч.2 статті 436-2 КК України, яку інкриміновано обвинуваченій ОСОБА_7 встановлено, що виготовлення, поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з конфіскацією майна або без такої.

Сукупністю належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів ограном обвинувачення в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_7 через власний аккаунт в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Tiktok», який є відкритий і до якого мають доступ всі користувачі зазначеного ресурсу мережі Інтернет, із використанням власного мобільного телефону, у період з вересня 2022 року по січень 2023 року поширювала матеріали, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною окупацію частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році, представників іррегулярних незаконних збройних формувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 у справі "Берктай проти Туреччини", рішення від 07.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії", показує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Європейський суд з прав людини у справі "Джон Мюррей проти Сполученого Королівства" вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою "внутрішнього переконання" чи системою "поза межами розумного сумніву", який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Лише таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.

Суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі "Козинець проти України", заява N 75520/01, п. 54, від 06.12.2007; рішення у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", заява N 42310/04, п. 150, від 21.04.2011; рішення у справі "Яременко проти України", заява N 32092/02, п. 57, від 12.06.2008).

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процессуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення матеріали досудового розслідування та всі докази, суд дійшов висновку про те, що вони є належними доказами, оскільки прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Крім того, суд також вважає, що надані державним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, та отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом також встановлено, що надані державним обвинуваченням докази є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченої поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Оцінюючи вище приведені докази, як кожен окремо так і в їх сукупності між собою, суд відмічає відсутність в них протиріч і констатує повну узгодженість та достатність для встановлення винуватості ОСОБА_7 .

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши зібрані у справі докази в їх єдності і сукупності, та у взаємозв`язку, даючи оцінку результатам судового розгляду справи, керуючись законом, суд приходить до висновку, що вищевказані у вироку докази є належними, допустимими, достовірними та поза розумним сумнівом достатніми для визнання обвинуваченої ОСОБА_7 винуватою в інкримінованих їй злочинах.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_7 щодо збирання та передачі представнику РФ деталізованих даних військового характеру, а також інформації щодо об`єктів критичної та цивільної інфраструктури, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, шляхом надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинено в умовах воєнного стану, тобто за ч. 2 ст. 111 КК України.

Крім того, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_7 як поширення матеріалів у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною окупацію частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань РФ, та представників іррегулярних незаконних збройних формувань, тобто за ч.2 ст.436-2 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як в учасників справи так і у суспільства.

Судом враховуються, крім того, висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souring v. UK, Shvydka v. Ukraine, Tammer v. Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року,ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, яке виконує виправну функцію, а індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з метою визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 за вчинені злочини, суд враховує:

- загальні засади призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості;

- вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер;

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів;

- відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка є громадянином України, має середню освіту, раніше не судима, має зареєстроване місце проживання за адресою: с.Павлиш Олександрійського району, не працює, незаміжня, на обліку в психіатра та нарколога не значиться;

- поведінку обвинуваченої до та після вчинення кримінальних правопорушень, яка виказавши готовність нести кримінальну відповідальність, не надала критичної оцінки своїм злочинним діям, та не в повній мірі усвідомила свою провину, не зробила належних висновків, в судовому засіданні не вибачалася за вчинене, що свідчить про відсутність її реального каяття. При цьому суд враховує, що припинення вчинення обвинуваченою кримінальних протиправних дій відбулося не з її волі, а шляхом втручання правоохоронних органів.

Так, обвинуваченою ОСОБА_7 в умовах воєнного стану вчинено умисний особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України, та злочин невеликої тяжкості проти миру, безпеки людства, міжнародного правопорядку.

Суд, враховує характер дій ОСОБА_7 , їх неодноразовість та послідовність, тривалість у часі та динаміку розвитку, а саме, те, що обвинувачена ОСОБА_7 з 16 лютого 2023 року по 15 березня 2023 року виконувала завдання представника спецслужб РФ щодо збирання та передачі даних стосовно дислокації об`єктів оборони, а також відомостей щодо об`єктів критичної та цивільної інфраструктури, їх точного місця розташування та режиму охорони, усвідомлювала, що за винагороду надавала іноземній державі допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах збройного конфлікту під час воєнного стану, вчинила тим самим 10-ть епізодів кримінально караних діянь.

Зі змісту досліджених судом доказів видається очевидним, що усі рішення ОСОБА_7 приймала особисто, тобто остання свідомо та добровільно, умисно за винагороду надавала допомогу представнику Російської федерації у здійснення підривної діяльності проти України.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 за своїм психічним станом у період скоєння кримінального правопорушення не страждала і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_7 слід вважати осудною. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочинів з використанням умов воєнного стану.

Суд також зауважує, що у вчинених злочинах обвинувачена ОСОБА_7 жодним чином не розкаялася, жодного жалю з приводу своїх протиправних дій та осуду своєї поведінки протягом усього часу розгляду кримінального провадження вона не висловила.

Навпаки, ОСОБА_7 суду пояснила, що бажає якнайшвидшого її обміну на українських військовополененних та цивільних осіб, які перебувають в полоні РФ, оскільки бажає брати участь на боці військових РФ у боротьбі проти України, що свідчить про те, що на даний час вона так і не усвідомила тяжкості вчиненого та їх наслідків.

Суд зважає на особливо цинічне ставлення ОСОБА_7 до життя людей, нехтування нею найвищою цінністю, проявлене під час вчинення епізодів злочину.

Виконуючи завдання представника РФ та збираючи і надаючи йому відомості про об`єкти, ОСОБА_7 усвідомлювала, що вказані об`єкти мають бути цілями для здійснення військовими РФ ракетних ударів, що у свою чергу неминуче призведе до невизначеної кількості людських жертв.

Хоча ОСОБА_29 і визнає свою провину у пред`явленому їй обвинуваченні, однак її визнання фактично зводиться з визнанням своєї причетності до злочину.

Поведінка ОСОБА_7 під час вчинення нею 10-ти епізодів злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України за обставин викладених вище, а також її подальша поведінка, в тому числі в судових засіданнях, не свідчить про критичне ставлення обвинуваченої до скоєного.

Санкція ч.2 ст.111 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст.64 КК України, довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк.

Призначення цього покарання повинне мотивуватись у вироку з обов`язковим наведенням обставин, які, на думку суду, перешкоджають застосуванню позбавлення волі на певний строк.

Тобто, обставиною, яка зумовлює призначення довічного позбавлення волі і вказує на неможливість досягнення мети покарання шляхом застосування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, є винятковий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину й особи злочинця. Вона визначається сукупністю всіх зібраних у справі даних, що стосуються вчиненого злочину, особи винного, обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у статті 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

ЄСПЛ у рішенні від 17.09.2009 у справі "Скополла проти Італії" зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання судом враховується і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами.

Так, ОСОБА_7 , не вважаючи життя людини найвищою цінністю, свідомо, з корисливих мотивів, здійснювала збір відомостей за завданнями представника РФ, даючи собі звіт про те, що її дії з високою вірогідністю призведуть до людських жертв.

ОСОБА_7 мала свободу вибору та реальну можливість не контактувати з представником РФ, не виконувати завдання представника РФ та не збирати необхідні для воєнних цілей відомості, могла не направляти зібрану інформацію у виді фото- і відеоматеріалів та своїх коментарів представникові РФ використовуючи Інтернет.

Крім того, ОСОБА_7 мала реальну можливість добровільно заявити органам державної влади про свій зв`язок з представником РФ та про отримані завдання, що у відповідності до ч.3 ст.111 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, проте, вказаного так і не зробила.

Виконуючи завдання представника РФ під час воєнного стану, ОСОБА_7 фактично зрадила державу Україна та громадян своєї держави, та поставила життя невизначеного кола безвинних осіб, які у разі завдання РФ ракетних ударів по об`єктам стосовно яких ОСОБА_7 передавала відомості представнику РФ, нижче від своїх бажань отримати грошову винагороду за вчинене.

При цьому суд також, враховує, що припинення вчинення обвинуваченою кримінальних протиправних дій відбулося шляхом втручання правоохоронних органів.

Враховуючи виняткову ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченою злочину проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, який посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу винної, які вказують на її виняткову небезпечність, відсутність обставин, що пом`якшують покарання і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також має другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку, що конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченої, її корисливий мотив, дають підстави вважати, за необхідне обрати ОСОБА_7 покарання, передбачене ч.2 ст.111 КК України, у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, оскільки таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного, а також з особою винуватої, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Також, з урахуванням встановлених обставин справи, та даних, що характеризують особу винуватої, виходячи з загальних засад призначення покарання, законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно відповідати обставинам та характеру скоєного правопорушення, та необхідним і достатнім для виправлення винуватої особи, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, ОСОБА_7 слід призначити покарання, передбачене ч.2 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі на визначений строк із застосуванням додаткового покарання.

Крім того, відповідно до статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Якщо хоча б за один із вчинених кримінальних правопорушень, призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.1, ч.2 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_7 слід призначити покарання за інкриміновані кримінальні правопорушення керуючись правилом поглинення менш суворого покарання довічним позбавленням волі.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2023 року до обвинуваченої ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався ухвалами Світловодського міськрайонного суду.

Захисник під час судових дебатів заявив клопотання про зміну обвинуваченій обраного запобіжного заходу на доманій арешт.

У п. 74 рішення ЄСПЛ (у справі "Харченко проти України") зазначено: "Суд вважає, що за відсутності чіткого положення, яке встановлювало б правило, коли і за яких умов взятий під вартою на стадії досудового розслідування має далі триматися під вартою на стадії судового розслідування, такий стан не відповідає критерію "передбачуваності закону" для цілей п. 1 ст. 5 Конвенції. Суд також повторює, що практика, яка склалася в умовах прогалин законодавства, коли особа може перебувати під вартою без визначення певного строку тримання, без конкретного правового положення або судового рішення, сама по собі суперечить принципу правової визначеності і захисту від свавілля, які є загальною ідеєю Конвенції принципу верховенства права (див. справу "Барановський проти Польщі" N 28358/95, п. п. 55-56, ЄКЛП 2000-III, та справу "Кавка проти Польщі" N 25874/94 п. 51, від 09.01.2001, справу "Фельдман проти України", N 76556/01 та N 3877904, п. 73 від 08.04.2010)". У пункті 75 цього ж рішення вказано, що хоча національний суд прийняв рішення про попереднє ув`язнення заявника, він не визначив подальший строк тримання під вартою і жодним чином не обґрунтував своє рішення. Це призвело до стану невизначеності підстав перебування заявника під вартою після цієї дати. У зв`язку з цим Суд нагадує, що тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленого в п. 1 ст. 5 (див. справа "Соловей і Зозуля проти України", п. 76, від 27.11.2008).

Аналізуючи наведені правові позиції ЄСПЛ, можна дійти висновку про те, що зазначення у вироку строку шляхом настання певної події, а саме: набрання цим вироком законної сили, не суперечитиме п. 74 рішення у справі "Харченко проти України". Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

Отже, з врахуванням вищезазначених роз`яснень, суд вважає, що обраний обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_7 слід обчислювати з дня набрання вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Тому в строк відбування покарання ОСОБА_7 слід зарахувати строк перебування її під вартою як попереднє ув`язнення з 15 березня 2023 року (з моменту затримання відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у скоєнні злочину) до дати набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 та ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом.

До речових доказів: мобільний телефон (смартфон) «IPhone» модель SEsinF17R5CCGH2XL; мобільний телефон (смартфон) «IPhone» модель «А16611» ID:BCG-3087F,SC:579C; системний блок ПК з маркувальними позначками «Aser X3990», які знаходяться на відповідальному зберіганні у кімнаті для зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області, які використані обвинуваченою як засоби для вчинення злочину, слід застосувати спеціальну конфіскацію відповідно до положень ч. 1 ст. 96-1, ч. 1 ст. 96-2 КК України.

Долю інших речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 6213,48 грн. слід стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 376 КПК України, суд колегією суддів, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 2 ст. 436-2 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 111 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

За сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання довічним позбавленням волі, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

До набрання вироком законної сили обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього її ув`язнення з 15 березня 2023 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 6213,48 грн. стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Застосувати спеціальну конфіскацію в дохід держави речових доказів: мобільний телефон (смартфон) «IPhone» модель SEsinF17R5CCGH2XL; мобільний телефон (смартфон) «IPhone» модель «А16611» ID:BCG-3087F,SC:579C; системний блок ПК з маркувальними позначками «Aser X3990», які знаходяться на відповідальному зберіганні у кімнаті для зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області.

Речові докази: зошит з рукописним написом «Дневник»; тримач для сім-карти оператора «Київстар» для а/н № НОМЕР_1 ; тримач для сім-карти операторів зв`язку «Водафон», «Лайфсел»; коробку від мобільного телефону «IPhone»; карту Приватбанку Viza№ НОМЕР_5 ; два чернових записники (блокноти), залишити у матеріалах справи на зберігання у кімнаті речових доказів слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області.

Скасувати арешт який накладено: - ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2023 року на коробку від мобільного телефону«IPhone»; зошит з рукописним написом «Дневник»; тримач для сім-карти оператора «Київстар» для а/н № НОМЕР_1 , а також операторів зв`язку «Водафон», «Лайфсел»; та на карту Приватбанку Viza№ НОМЕР_5 .

Вирок суду може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду упродовж 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою - у той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку суду підлягає негайному врученню обвинуваченій та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається іншим учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1