УХВАЛА

про звільнення обвинуваченого від кимінальної відповідальності

та закриття кримінального провадження

Справа № 621/2073/19

Провадження 1-кп/621/53/24

01 лютого 2024 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

представник потерпілого адвокат ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисник адвокат ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу №621/2073/19 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2022 до Зміївського районного суду Харківської області після апеляційного перегляду надійшла кримінальна справа № 621/2073/19, яка згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу передана в провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25.11.2022 року по справі призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні ухвалами суду від 06.01.2023, 30.01.2023, 27.03.2023 року вирішувалися питання про участь обвинуваченого в судовому засіданні в режимі відеоконференції та залучення до участі у справі ОСОБА_5 в якості потерпілого. Роз`яснено обвинуваченому його право на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального кодексу України у зв`язку з закінченням строків давності.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17.04.2023 року призначено кримінальну справу до судового розгляду, прийнято цивільний позов ОСОБА_9 до спільного розгляду з кримінальною справою, вирішено інші клопотання учасників.

24.04.2023, 29.05.2023, 17.07.2023, 13.09.2023, 05.10.2023, 23.10.2023, 13.12.2023 розгляд справи відкладався за клопотанням учасників справи.

24 січня 2024 року, до початку судового засідання, через канцелярію суду надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_5 про виклик та допит експерта, про допит свідка в режимі відеоконференції, про долучення доказів, про долучення доказів на професійну правничу допомогу та витрат щодо спричинення матеріальної шкоди.

Одночасно захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 подано клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального кодексу України в зв`язку з закінченням строків давності.

Згідно ч.4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Враховуючи викладене, суд ухвалив невідкладно розглянути клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання зазначено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 125 Кримінального кодексу України, за події, які мали місце у 2014 році. За час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_7 не ухилявся від слідства та суду, не вчиняв жодних кримінальних правопорушень, з моменту події пройшло майже 10 років, а безпосередній потерпілий у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_10 помер. Оскільки розгляд справи триває значний час та наявні підстави для звільнення обвинуваченого від відповідальності, захисник разом з обвинуваченим просять закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, на підставі статті 49 Кримінального кодексу України, та звільнити обвинуваченого від відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник адвокат ОСОБА_12 , які приймали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження, вказавши, що, дійсно подія, за якою ОСОБА_13 .Козубу пред`явлено обвинувачення за ч.2 статті 125 КК України, відбувалася 28.09.2014 року, обвинувачений не ухилявся від органів досудового розслідування та суду, нових правопорушень не вчиняв, тому наявні підстави для задоволення клопотання сторони захисту.

Потерпілий ОСОБА_14 та його представник адвокат ОСОБА_15 категорично заперечували проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження, та наполягали на продовженні судового розгляду, оскільки обвинуваченому й раніше роз`яснювалося право на звільнення від відповідальності з зазначених підстав, однак він відмовлявся, бо вважав, що буде виправданий. А тепер, коли зрозумів, що підстав для виправдання немає, то заявив вказане клопотання. Тому просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та норми права, що підлягають застосуванню, суд зазначає наступне:

Згідно статті 44 Кримінального кодексу України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Статтею 49 Кримінального кодексу України визначено випадки звільнення особи від кримінальної відповідальності, за якою особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. Давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-2, катування, передбаченого частиною третьою статті 127, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу. У разі вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтями 151-2-156-1, 301-1-303 цього Кодексу, стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи обчислення строків, визначених частинами першою і другою цієї статті, розпочинається з дня, коли така потерпіла особа досягла повноліття або, у разі її смерті, мала б досягти повноліття.

Як зазначено в постанові Об`єднаної палати ККС Верховного суду від 06.12.2021 року по справі № 521/8873/18, строк давності - це передбачений статтею 49 Кримінального кодексу певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 125 Кримінального кодексу України, а саме: спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , яке відбулося 28 вересня 2014 року.

Відповідно до положень статті 12 Кримінального кодексу України, інкриміноване обвинуваченому правопорушення є кримінальним проступком, за яке, в разі визнання особи винуватою, їй загрожує покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до одного року, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Тобто з моменту події кримінального правопорушення сплинуло 9 років, відомостей щодо підстав для зупинення чи переривання строків давності матеріали справи не містять, а отже наявні підстави, передбачені п.2 ч.1 статті 49 Кримінального кодексу України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.1 частини 2 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 статті 125 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, суд враховує, що обвинувачений є раніше не судимою особою, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень статті 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 29.07.2021 по справі № 552/5595/18, відповідно до положень статті 63 Конституції України та статті 18 КПК України, жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, а отже невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, на підставі п.2 ч.1 статті 49 Кримінального кодексу України, в зв`язку з закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження на підставі п.1 частини 2 статті 284 КПК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 належить залишити без розгляду, оскільки, відповідно до положень статті 129 КПК України, суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження, цивільний позов не підлягає вирішенню по суті, а натомість може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.

Звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття, тощо. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.08.2021 року по справі № 644/7193/17.

Одночасно, належить роз`яснити потерпілому, що залишення позову без розгляду не позбавляє його права звернутися з цим позовом в порядку цивільного судочинства на загальних підставах.

Відповідно до частини 5 статті 288 КПК України, ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтею 44, 49 Кримінального кодексу України, ст.ст. 124, 283-288, 318, 368-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 125 Кримінального кодексу України, на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, в зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 125 Кримінального кодексу України, - закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_5 - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що залишення позову без розгляду не позбавляє його права звернутися з цим позовом в порядку цивільного судочинства на загальних підставах.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 01.02..2024

Суддя ОСОБА_16