Справа № 635/1312/22
Провадження № 1-кс/635/355/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 за ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232, за ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна, в якому прокурор просила накласти арешт на автомобіль: «Subaru Forester» 2006 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є: ОСОБА_4 , 1979 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ( НОМЕР_2 ), шляхом заборони користування, володіння, розпорядження та відчуження вказаним майном. Визначити місцем зберігання майна на час досудового розслідування для автомобіля «Subaru Forester» 2006 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , - подвір`я на території відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, м. Мерефа, вул. Дніпровська, 211.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 20.02.2022 до ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, про те, що за адресою с. Високий, вул. Комсомольська, 64 а, невідомий автомобіль наїхав на гр. ОСОБА_5 , чим заподіяв тілесні ушкодження середньої тяжкості. 21.02.2022 вказані відомсти внесено до ЄРДР за №0000232 за ч. 1 ст. 286 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повертаючись додому, рухався по узбіччю, по лівій стороні, від проїзної частини, обличчям у зустрічному напрямку руху автомобілів, вздовж дороги розташованої по вулиці Комсомольській, смт Високий Харківського району Харківської області. Коли він йшов, він відчув сильний удар у спину та впав на землю, зрозумівши, що на нього наїхав автомобіль, який одразу покинув місце дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_5 залишався при тямі, але розгледіти автомобіль не зміг.

У рамках кримінального провадження проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено, кришку омивача фар, поряд з місцем наїзду на ОСОБА_5 .

У порядку ст. 40, 41 КПК України оперативному підрозділу СКП відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області надано доручення направлене на відпрацювання камер відеоспостереження поблизу місця дорожньо-транспортної пригоди, пошук та встановлення транспортного засобу та водія, який здійснив наїзд на ОСОБА_5 .

У ході виконання доручення співробітниками СКП відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний водій автомобіля Subaru Forester» 2006 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , встановлений як ОСОБА_4 , 1979 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ( НОМЕР_2 ), якому згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить вищезазначений автомобіль.

22.02.2022 слідчими СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області проведено огляд місця події та вилучено автомобіль «Subaru Forester» 2006 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , у ході огляду на автомобілі виявлено відсутність омивачів для обох фар.

23.02.2022 прокурором подано до Харківського районного суду Харківської області клопотання про накладання арешту на автомобіль «Subaru Forester» 2006 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно указу № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

Підсудність у справах, які перебували на розгляді Харківського району Харківської області визначено за Полтавським районним судом Полтавської області.

Ухвалою слідчого судді Полтавського районного суду Полтавської області від 22.11.2022 у справі № 635/1312/22 клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області про арешт вилученого транспортного засобу залишено без розгляду за відповідним клопотанням прокурора.

21.09.2022 слідчим у кримінальному провадження до ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» направлено постанову про призначення судової трасологічної експертизи (цілого по частинам).

У подальшому до СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області надійшов висновок експертизи №21379/25965 від 16.11.2023, відповідно до якої знайдена на місці ДТП кришка омивача фар є частиною та співвідноситься до автомобілю «Subaru Forester» 2006 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 .

На даний час автомобіль «Subaru Forester» 2006 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться на території подвір`я відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, адреса: Харківська область, м. Мерефа, вул. Дніпровська, 211.

У ході досудового розслідування до СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , 1953 року народження, звернулася із письмовим зверненням щодо повернення транспортного засобу, але спираючись на проведення призначених експертиз та можливість повернення тимчасово вилученого майна лише власнику чи особі у якої вилучено майно, остання надала нотаріально завірену довіреність від власника автомобіля «Subaru Forester» 2006 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , оскільки останній із родиною перебуває за кордоном від 06.03.2022.

Крім того ОСОБА_6 надала слідчому письмову заяву від 17.06.2023 про згоду на перебування вказаного авто на території відділу поліції поки тривають експертизи.

Враховуючи отримані в ході досудового розслідування висновки експертизи, що вказують на перебуванні автомобіля на місці ДТП та здійснення наїзду, вказаний автомобіль представляє значення у кримінальному провадженні як об`єкт на якому можливо зберіглись сліди залишені правопорушниками. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Прокурор надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, просила його задовольнити у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Вивчивши надані документи та матеріали, якими обґрунтоване клопотання, заслухавши пояснення прокурора, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 91 КПК України зазначене в клопотанні майно, має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на наведене, беручи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до його відчуження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Водночас слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання в частині визначення місця зберігання вилученого майна, у зв`язку з тим, що з аналізу положень ч.5 ст.173 КПК України випливає, що при постановленні ухвали про арешт майна до повноважень слідчого судді не належить визначення місця зберігання доказів.

Відповідно до положень ч.2 ст.100 КПК України, зберігання речових доказів здійснюється стороною обвинувачення в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а отже визначення місця зберігання речових доказів належить до компетенції слідчого та прокурора.

Керуючись ст. ст. 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 за ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «Subaru Forester» 2006 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4 , 1979 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, володіння, розпорядження та відчуження вказаним майном.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Виконання ухвали у порядку ст.175 КПК України доручити слідчому та прокурору, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1