Справа № 462/6062/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1092/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 17.08.2023 року, якою частково задоволено скаргу ОСОБА_6 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 17.08.2023 року частково задоволено скаргу ОСОБА_6 від 11.08.2023 та зобов`язано уповноважену особу відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області вжити заходів щодо розгляду заяви ОСОБА_6 від 07.08.2023 про вчинене кримінальне правопорушення. У іншій частині вимог скарги відмовлено.

ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просила зобов`язати уповноважену особу відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення викладене у її заяві від 07.08.2023 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України; визнати бездіяльність відповідальної особи відділу поліції №1 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР. Скарга мотивована тим, що 07.08.2023 ОСОБА_6 на особистому прийомі у начальника ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області подала заяву про вчинення кримінального правопорушення від 07.08.2023, в якій просила внести вказані нею відомості в заяві до ЄРДР. Станом на 11.08.2023 вона не отримала жодного письмового підтвердження щодо внесення відомостей в ЄРДР.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя суду першої інстанції послалася на те, що відомості за результатами розгляду прийнятої ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області заяви ОСОБА_6 від 07.08.2023 станом на день розгляду скарги, в матеріалах відсутні, матеріали провадження слідчому судді не представлено, відтак перевірити та встановити всі обставини, викладені скаржником у скарзі, об`єктивна можливість у слідчого судді була відсутня, у свою чергу відділом поліції №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області не представлено доказів і на спростування тверджень скаржника.

Враховуючи зазначене, слідча суддя дійшла висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог ст. 214 КПК України станом на час розгляду скарги в суді, відомості по заяві ОСОБА_6 від 07.08.2023 не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розслідування не розпочиналось.

Щодо вимог скаржниці в частині визнання бездіяльності уповноваженої особи ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, то відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З аналізу положень закріплених у вищевказаній статті КПК України слідує, що чинне кримінальне процесуальне законодавство передбачає чіткий перелік ухвал, які може виносити слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, зазначений перелік є вичерпний та не підлягає розширеному тлумаченню, до цього переліку не входить ухвала про визнання протиправними дій слідчого.

Оскільки у повноваження слідчого судді не входить винесення ухвали про визнання бездіяльності, то і у задоволенні скарги в частині цієї вимоги слід відмовити.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати відповідальну особу відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, внести відомості у ЄРДР щодо ОСОБА_7 , за ч.2 ст. 367 КК України, за її заявою про злочин від 07.08.2023.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необгрунтованою, винесеною без з`ясування обставин справи, через невідповідність чинному законодавству.

Апелянта судом апеляційної інстанції було належним чином повідомлена про розгляд справи, однак в суд апеляційної інстанції не прибула з невідомих причин, клопотання про відкладення не подавав.

У даному провадженні слухання справи призначалися на 14.09.2023, 26.09.2023, 31.10.2023, 30.11.2023 і всі переносилися на підставі поданих ОСОБА_6 клопотань з різних підстав, зокрема перебування на лікуванні. З контактних даних ОСОБА_6 надала лише адресу проживання на яку скеровували судові повістки.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомив про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

З`ясовуючи можливість оскарження вказаного рішення слідчого судді, колегія суддів бере до уваги Рішення № 4-р (ІІ)/2020 другого сенату Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі №3-180/2018 (1644/18), яким положення ч.3 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою про визнання протиправною бездіяльність начальника ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за її заявою стосовно працівника канцелярії Львівського окружного адміністративного суду Шайди Ірини, діями якої ОСОБА_6 були завдані моральні страждання, які вона оцінила в 3 000 000 гривень.

Не здійснюючи детального аналізу обставинам, що зазначені у заяві поданій ОСОБА_6 до ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області від 07.08.2023 про вчинення кримінального правопорушення, слідча суддя вважала, що у ній не наведено конкретних відомостей, що можуть свідчити про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

На переконання колегії суддів, за результатом судового розгляду поданої скарги, слідчий суддя підставно та вмотивовано частково задовольнила подану скаргу зобов`язавши працівників поліції вжити заходів щодо розгляду скарги ОСОБА_6 .

Суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 30.10.2023 надала додаткові письмові пояснення до яких долучила копію скерованої їй відповідь з Львівського управління поліції №2 відділу поліції №1 ГУНП у Львівській області від 30.08.2023 за № 14268/38/02/23, за підписом заступника начальника СВ майора поліції ОСОБА_9 .

У даному листі зазначено, що на виконання ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 17.08.2023 (справа № 462/6062/23), розглянуто заяву ОСОБА_6 від 07.08.2023 про вчинення кримінального правопорушення, за ч.2 ст. 367 КК України, діями працівника канцелярії Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_7 . Однак у ході розгляду заяви не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення працівником канцелярії Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_10 , кримінального правопорушення, у зв`язку з чим відомості викладені в заяві від 07.08.2023 не підлягають внесенню в ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України.

На переконання колегії суддів слідчим суддею суду першої інстанції не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Покликання апелянта в клопотанні про витребувати матеріалів з суду першої інстанції по розгляду поданої нею заяви про роз`яснення ухвали суду першої інстанції від 17.08.2023, яка є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, заявлено, є безпідставними, оскільки це окреме процесуальне рішення, яке окремо оскаржується. Однак судом вивчено ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21.09.2023 якою відмовлено у роз`яснені ухвали.

Стосовно апеляційних вимог щодо зобов`язання уповноважених осіб поліції внести відомості в ЄРДР на підставі поданої заяви про кримінальне правопорушення суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Положення ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається. При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Враховуючи зазначене вище, результату виконання оскаржуваної ухвали, відповіді поліції по виконанню ухвали слідчого судді від 17.08.2023 колегія суддів дійшла переконання, що ухвала слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 17.08.2023 року є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 392, 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 17.08.2023 року, якою частково задоволено скаргу ОСОБА_6 та зобов`язано уповноважену особу відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області вжити заходів щодо розгляду заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 07.08.2023; уУ іншій частині вимог скарги відмовлено - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: