1Справа № 335/4417/23 1-кп/335/326/2024
ВИРОК
1 лютого 2024 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджана, із середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок за таких обставинах.
Так, у невстановлений досудовим слідством день у 2014 р. ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Гуляйполе Запорізької області зустрів свого знайомого на ім`я ОСОБА_6 (громадянин Азербайджану). В ході розмови останній запропонував ОСОБА_5 допомогти отримати довідку на постійне проживання в Україні. Для отримання довідки ОСОБА_5 надав 4 фотокартки та свій закордонний паспорт. Через 4 тижні ОСОБА_6 приніс ОСОБА_5 посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 видану 14.04.2014 ВГІРФО ГУМВСУ в Одеській області на ім`я ОСОБА_7 11.03.1989. Отримавши завідомо підроблену посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 сплатив грошові кошти у сумі 72 000 грн., які перерахував зі своєї банківської картки на банківську картку № НОМЕР_2 невстановленій особі за її придбання з метою подальшого її використання, замість відповідних документів, що надають право на проживання на території України.
10.04.2023 ОСОБА_5 було запрошено до відділу поліції у зв`язку з тим, що останній перебував на вулиці у комендантську годину. Під час опитування ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на використання завідомо підробленого документу, надав працівнику поліції раніше придбану ним завідомо підроблену посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 , начебто видану 14.04.2014 ВГІРФО ГУМВСУ в Одеській області на ім`я ОСОБА_7 , яка відповідно до інформації ГУ ДМС України в Одеській області не видавалась останньому. З лютого 2013 р. документування іноземців та осіб без громадянства посвідками на постійне місце проживання здійснювалось, відповідно до постанови КМУ від 28.03.2012 № 251 «Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків». Згідно вказаної Постанови бланки посвідок на постійне проживання мали вигляд зшитої нитками книжечки в м`якій обкладинці розміром 125*88 міліметрів, обсягом 12 паперових сторінок.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст. 358 КК України, який кваліфікується як використання завідомо підробленого документа.
Так, відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, є нетяжким злочином, тому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просить затвердити укладену угоду та призначити відповідно до узгодженого в угоді покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КС України - покарання у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 (шістсот вісімдесят) грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винним за обставин, викладених в обвинувальному акті, підтвердив факт добровільності укладення угоди, а також що йому відомі наслідки невиконання угоди.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 (доручення для надання безоплатної вторинної допомоги особі за призначенням № 014-001574ч від 23.05.2023) в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому покарання зазначене в угоді.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє пункт 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.
Розглянувши угоду про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам КПК України, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що укладення угоди є добровільним, відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України, а тому вона підлягає затвердженню.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
При призначенні покарання суд на виконання вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлені.
Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обране з урахуванням особи ОСОБА_5 та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого. Суд, бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має дружину, з якою проживає цивільним шлюбом, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, згідно з довідкою КНП «ОКЗНПД» Запорізької обласної ради (психіатричне відділення) ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні не перебуває, відповідно до довідки КНП «ОКЗНПД» Запорізької обласної ради (наркологічне відділення) ОСОБА_5 під наглядом лікаря-нарколога не перебуває, 10.04.2023 оглядався лікарем-наркологом в кабінеті медичних оглядів на стан сп`яніння, висновок: алкогольне сп`яніння.
Суд, при вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 вимогам КПК України враховує, що угода укладена добровільно за участі захисника обвинуваченого, не суперечить вимогам названого кодексу, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права і свободи та інтереси інших осіб.
Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 23.05.2023, укладена між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 підлягає затвердженню.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався, клопотань про обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана. Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати у справі на залучення експерта за проведення судово-технічної експертизи за експертними спеціальностями: 2.1 «Дослідження реквізитів документів» та 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів», висновок експерта № СЕ-19/108-23/5193-ДД від 20.04..2023, що становлять 2390 грн. віднести за рахунок держави.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.
Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1