Справа № 467/124/24
Провадження № 1-в/467/21/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Кіндратівка Котовського району Одеської області, громадянина України, засудженого вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.02.2020 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій прохав слухати справу у його відсутність, підтримав клопотання.

Захисник підтримав клопотання засудженого, зазначивши, що засуджений у відповідності до ст. 81 КК України має право на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Згідно характеристики ОСОБА_5 не працевлаштований, залучаться до робіт з благоустрою установи. За час відбування покарання три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, однак стягнення на даний час погашені у встановленому законом порядку. Двічі заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Вважає, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці довів виправлення.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, пояснив, що засуджений на даний час не довів свого виправлення, зважаючи на те, що він не працевлаштований, має два заохочення та три стягнення.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку прокурора, захисника, суд приходить до наступного.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.02.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. Початок строку: 07.01.2018 року. Кінець строку: 07.01.2025 року.

З досліджених матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 07.01.2018 року.

З 28.09.2018 року відбував покарання в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

З 08.09.2020 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)».

Згідно характеристики на засудженого, наданої ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» від 06 лютого 2024 року, засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином. У колі засуджених підтримує рівні взаємовідносини, не конфліктний. На критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Відповідально ставиться до майна установи і предметів якими користується у побуті та при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимоги персоналу установи ставиться завжди сумлінно. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для їх виконання. Бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Підтримує зв`язки з родичами шляхом листування. Отримує від них посилки. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває. За весь час відбування покарання має два заохочення у виді подяки: 05.10.2023 року та 05.01.2024 року. Тричі притягувався до відповідальності: 10.01.2020 року - догана начальника СІЗО, (виявлено та вилучено заборонені предмети), 05.08.2020 року - сувора догана начальника СІЗО (намагався налагодити міжкамерний зв`язок), 26.07.2023 року - сувора догана (виявлено та вилучено заточену металеву пластину). На даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку. Залучався до робіт з благоустрою.

Разом з тим, за змістом характеристики від 10 червня 2021 року, засуджений характеризується як такий, що має право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи, але своїм правом не користується. Бажання працювати не висловлює. На заходи виховного впливу з приводу працевлаштування не реагує. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе, при спілкуванні не відвертий. Спальне місце та при ліжкову тумбочку не утримує у чистоті та порядку. Не завжди має охайний зовнішній вигляд. Недбало ставиться до майна установи і предметів, якими користується в побуті. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться безвідповідально. Уникає робіт із самообслуговування та благоустрою установи, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає. Участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає.

Крім цього, характеристика від 04 серпня 2022 року свідчить про те, що ОСОБА_5 має право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи, але своїм правом не користується, бажання працювати не висловлює, на заходи виховного впливу з приводу працевлаштування не реагує. Не виконує робіт з благоустрою, не бачить суспільної необхідності у самостійному їх виконанні. Не бере участі в організації виховних заходів.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25.08.2021 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до довідки ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» від 06 лютого 2024 року за вих. № 13/1 141 засуджений ОСОБА_5 з моменту прибуття 08.09.2020 року в ДУ «Південноукраїнська ВК (№ 83)» не працевлаштований.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, за вчинення якого відбуває покарання засуджений, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Засуджений відбув 2/3 частини строку покарання, призначеного судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано якщо засуджений за умисний тяжкий злочин відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, засуджений демонстрував негативну динаміку у відношенні до праці як такий, що не працевлаштований та не залучався до робіт з благоустрою, не вбачаючи у них необхідності, не брав участі у виховних заходах, які проводились в установі, не мав заохочень. Тільки починаючи з жовтня 2023 року до останнього було застосовано два заохочення у виді подяки, адміністрацією колонії характеризується позитивно, тобто фактично протягом останніх місяців відбування покарання, який передував зверненню до суду про застосуванню пільги по умовно-достроковому звільненні. Даних про період залучення засудженого до робіт з благоустрою матеріали особової справи не містять. Останнє стягнення засудженого було накладено 26.07.2023 року у вигляді суворої догани за зберігання забороненого предмету металевої платини. Вказані обставини не можуть свідчити про виправлення засудженого, оскільки позитивні зміни у поведінці та відношенні до праці повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, тому вважає за можливе прийняти рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Повний текст ухвали проголошений 19 лютого 2024 року о 8 годині 10 хвилин.

Суддя ОСОБА_1