Справа № 203/5506/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження №0000825, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, тимчасово не працевлаштованого, зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.03.2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 19.08.2019 року вирок скасовано в частині призначення покарання Дніпровським апеляційним судом та ухвалено новий вирок, яким призначено ОСОБА_3 за ч.3 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився з Софіївської ВК №45 06.03.2023 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи зв`язок зі службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , які уповноважені приймати рішення про здійснення заходів з мобілізації, а тому, згідно п.п. а, п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та примітки до ст. 369-2 КК України є службовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави, і внаслідок товариських відносин, будучи в змозі здійснювати незаконний вплив на прийняття ними рішень щодо визнання особи не придатною до військової служби з подальшим виключенням із військового обліку, вчинив корупційне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не раніше 24.02.2022, з початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України та прийняттям закону про загальну мобілізацію, ОСОБА_3 виник умисел на отримання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функції держави, а саме: на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , при прийнятті рішення, щодо позитивного вирішення питання про визнання військовозобов`язаних непридатних до військової служби з подальшим виключенням з військового обліку.

Реалізуючи задумане, на початку серпня 2023 року ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , з метою отримання неправомірної вигоди для себе, запропонував ОСОБА_6 надати йому неправомірну вигоду у розмірі 14 000, 00 доларів США, за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , при прийнятті рішення, щодо позитивного вирішення питання про визнання гр. ОСОБА_6 непридатним до військової служби з подальшим виключенням з військового обліку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в ході зустрічі, яка відбулась в 18.08.2023 близько 13:00 години біля адміністративної будівлі АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , шляхом словесного переконання, апелюючи своїми зв`язками, які наявні у нього серед службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що «білий білет» він буде вирішувати через «Самарський воєнкомат», та коштувати це буде 14 000,00 доларів США.

ОСОБА_6 , не маючи інших варіантів ухилитися від загальної мобілізації вимушений був погодитися на незаконну пропозицію ОСОБА_3 надати йому неправомірну вигоду.

У подальшому, 22.08.2023, близько 12.20 години, ОСОБА_3 діючи умисно, з метою незаконного збагачення, діючи із корисливих мотивів, перебуваючи, біля будівлі АДРЕСА_4 , отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 14 000,00 доларів США, (імітаційні засоби), в якості неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , при прийнятті рішення, щодо позитивного вирішення питання про визнання гр. ОСОБА_6 непридатним до військової служби з подальшим виключенням з військового обліку.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одержав неправомірну вигоду в сумі 14 000,00 доларів США для себе, за вплив на прийняття рішення начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , при прийнятті рішення, щодо позитивного вирішення питання про визнання гр. ОСОБА_6 непридатним до військової служби з подальшим виключенням з військового обліку.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, кваліфікуються за ч. 2 ст. 369-2 КК України.

21 листопада 2023 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, яка містить формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України, а також, у відповідності до ч. 4 ст. 469 КПК України.

Угодою визначена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, у виді штрафу в розмірі двох тисяч п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42 500 (сорок дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим, в присутності захисника, вказуючи на її відповідність вимогам закону.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. Свою провину обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному. Також, ОСОБА_3 зазначив, що розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди про визнання винуватості розуміє та наполягав на затвердженні угоди.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим слід затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно вимог ч.ч. 4, 5 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема щодо нетяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Так, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України. Сторони угоди про визнання винуватості розуміють наслідки її укладення та затвердження, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також, інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Порушення прав обвинуваченого при укладанні даної угоди про визнання винуватості судом не встановлено.

Таким чином, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Також, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання, оскільки, узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

Зазначене в угоді покарання буде достатнім, виконає мету призначеного покарання, а також, буде найбільш сприятливим для перевиховання обвинуваченого та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.08.2023 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 22.10.2023 року. Після закінчення терміну дії запобіжного заходу, сторона обвинувачення із клопотанням про його продовження або обрання, до суду не зверталася.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21.11.2023 року між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000825 від 10 серпня 2023 року.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42 500 (сорок дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обирався.

Речові докази: предмет неправомірної вигоди - грошові кошти у сумі 14 000,00 доларів США у вигляді імітаційних засобів, купюрами номіналом 100 доларів США у кількості 140 шт. з єдиною серією та номером КВ14859854М, які опечатані в окремий спеціальний сейф-пакет НПУ №WAR1205156, зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000825.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1