справа № 489/6552/21
провадження №1-кп/489/379/24
УХВАЛА

про застосування

примусових заходів виховного характеру

20 лютого 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000866 від 08.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, учня 9 класу ЗОШ № 26, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітнього ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

06.09.2021 приблизно 12:15 годині (більш точний час не встановлено), ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні шкоди АДРЕСА_2 , а саме на сходинковому майданчику в ході раптово виниклого конфлікту із потерпілим ОСОБА_7 умисно, своєю головою наніс два удари в обличчя останнього, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді садни спинки носу, синця правого ока, перелому кісток носу без зміщення, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я.

Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 пояснив, що вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнає повністю, у скоєному щиро кається.

Захисник та законний представник неповнолітнього просили клопотання прокурора задовольнити.

Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_3 , його законного представника, захисника, враховуючи думку прокурора, який просить задовольнити клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

За ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

За положеннями ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, зокрема як застереження.

Суд зазначає, що застереження пролягає в осуді поведінки неповнолітнього судом, попередженні про неприпустимість порушення закону в подальшому з одночасним роз`ясненням наслідків повторного вчинення злочину, а також ухилення від застосування до особи інших примусових заходів виховного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Суд ухвалюючи судове рішення щодо неповнолітнього ОСОБА_3 керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК.

В діях, ОСОБА_3 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я.

Судом встановлено, що на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, згідно ст. 22 КК України ОСОБА_3 , не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Таким чином, з врахування того, що ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину у скоєному визнав повністю, щиросердечно розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться, тому враховуючи обставини провадження, суд вважає, що до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру передбаченні п.1 ч. 2 ст.105 КК України у вигляді застереження.

Керуючись ст.ст. 22, ст. 97, ст. 105 КК України, ст. ст. 498, 500, 501 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 про застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру задовольнити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, учня 9 класу ЗОШ № 26, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходів виховного характеру у вигляді застереження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1