Провадження № 11-сс/4823/533/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2023 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 та продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 07 грудня 2023 року, з визначенням розміру застави у сумі 340 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 912 560 гривень стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоні Партизани Ніжинського (Носівського) району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні 2 дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в судовому засіданні встановлено та доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ризики, враховані при обранні запобіжного заходу, не зменшилися, а саме, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, може сховати частину викрадених речей, адже не віднайдено знаряддя вчинення правопорушень та викрадене майно, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом створення штучних доказів, також на цей час досудове розслідування не закінчено та необхідно провести ряд процесуальних дій, тому дійшов висновку про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою застосувати інший запобіжний захід з виключенням тримання під вартою. Виражає незгоду в частині продовження строку запобіжного заходу та в частині трактування обґрунтованості підозри. Вказує на міцні соціальні зв`язки ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання, одружений. Зазначає, що поки не ухвалено вирок особа вважається невинуватою, ОСОБА_8 не визнає себе винуватим та вказує на ряд фальсифікованих доказів зі сторони обвинувачення. На думку захисника, в ухвалі слідчий суддя аналізує докази обгрунтування підозри як наперед встановлені, вказуючи на винуватість ОСОБА_8 , та наголошує, що жодний доказ сторони обвинувачення наперед не має юридичної сили.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін, захисника, який просив задовольнити вимоги, викладені в апеляційній скарзі, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, слідчими слідчого відділу Ніжинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19.10.2022 за №0001032, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

07.09.2023 ОСОБА_8 о 08 год 40 хв. затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

07.09.2023 ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

08.09.2023 слідчим суддею Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області підозрюваному за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05.11.2023, з визначенням застави у розмірі 340 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

29.09.2023 ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, яким обсяг підозри збільшено до 10 крадіжок.

Постановою керівника Ніжинської окружної прокуратури 24.10.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців до 07.12.2023.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 закінчується 05.11.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства суддя, розглядаючи подання про продовження строку тримання під вартою, з`ясовує обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання цього запобіжного заходу, а також умови, за яких продовження строку є можливим.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя районного суду дійшов правильного висновку про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею враховано обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та доведеними передбачені ст. 177 КПК ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, сховання частини викрадених речей, також по кримінальному провадженню не віднайдені знаряддя вчинення правопорушень та все викрадене майно потерпілих, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню шляхом створення штучних доказів, зокрема показань свідків, які не були очевидцями інкримінованих подій, для виправдання своєї позиції, а також необхідність проведення ряду процесуальних та слідчих дій, зокрема, провести впізнання з потерпілими у кримінальному провадженні речей, котрі були вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 ; отримати висновки трьох призначених судово-товарознавчих експертиз, провести тимчасові доступи до речей та документів з метою вилучення інформації, яка перебуває у володінні операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар», ТОВ «лайфселл», а тому єдиним способом забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків може бути продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Вказівки захисника на недопустимість доказів по справі не є слушними, оскільки слідчий суддя, приймаючи рішення, виходив з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого, і доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Згідно ст. 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, тобто перед слідчим суддею не ставиться питання доведеності поза розумним сумнівом вини підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а лише вирішується питання щодо обґрунтованості підозри.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтована підозра передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Європейська комісія з прав людини у своєму рішенні за скаргою Феррарі-Браво проти Італії також зазначила, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі є метою досудового розслідування, а саме встановлення реальних збитків та кваліфікуючих ознак, досягненню цілей якого і є тримання під вартою. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки не заслуговують на увагу, оскільки такі не спростовують доведених стороною обвинувачення на цьому етапі ризиків, не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного, і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для застосування саме такого запобіжного заходу ОСОБА_8 ..

Що стосується прохання апеляційної скарги адвоката про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, то вони не заслуговують на увагу, адже жодних обґрунтованих доводів щодо можливості у цьому випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, і це цілком буде гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, вказано не було.

Колегія суддів констатує, що місцевим судом при вирішенні питання про продовження стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою дотримано вимог статей 177, 178, 194, 199 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою. Прокурором доведено в судовому засіданні місцевого суду, що заявлені ним у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися і виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою.

Доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в частині необхідності продовження тримання ОСОБА_8 під вартою, апеляційна скарга не містить. Наведені доводи на захист підозрюваного були предметом перевірки та розгляду судом першої інстанції і підстав для їх задоволення апеляційним судом також не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджуються достатніми даними, а тому апеляційні скарги, з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Істотних порушень норм Кримінального процесуального кодексу України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407-409, 411-419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2023 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 та продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 07 грудня 2023 року, з визначенням розміру застави у сумі 912 560 гривень стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4