Провадження № 1-кп/638/1580/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Харкові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001366 від 29 травня 2023 року, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Слов`янськ Донецької області, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, дітей на утриманні не має, працюючого за трудовою приватно-правовою угодою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу статті 89 КК України не судимого:

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2023 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у період дії в Україні правового режиму воєнного стану, знаходячись з дозволу власника в будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваг потерпілої особи, таємно, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв зі столу мобільних телефон ТМ «Huawei Y541-V02», білого кольору, чим спричинив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальних збитків в розмірі 904,00 грн., після чого зник, розпорядившись вкраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, чим вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , повністю розуміючи суть та зміст обвинувачення, надав пояснення, в яких зазначив, що 26 травня 2023 року, приблизно о 22 год. 00 хв. перебував в будинку АДРЕСА_2 , де разом з власником будинку ОСОБА_6 вживав алкогольні напої. Після того, як ОСОБА_6 пішов відпочивати, взяв зі столу мобільний телефон ТМ «Huawai Y541-V02» білого кольору та покинув будинок. Вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав в повній мірі, щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та не викликають в суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників кримінального провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому суд обмежився дослідженням доказів, допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог положень ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд у кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Слов`янськ Донецької області, громадянин України, неодружений, має середньо-спеціальну освіту, працює за трудовою приватно-правовою угодою, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу статті 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги зазначені вище обставини, дані, що характеризують особу обвинуваченого, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення до скоєного злочину, щире каяття, відсутність судимостей в силу ст. 89 КК України, суд вважає достатінм та необхідним призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, в справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Враховуючи приведені обставини, тяжкість правопорушення, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75, 76 КК України.

Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений, в матеріалах справи наявна заява потерпілого про відсутність будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити у порядку статті 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, у відповідності до положень статті 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон ТМ «Huawai Y541-V02», білого кольору, з наявними слідами експлуатації по всьому корпусу, та з наявними тріщинами на екрані, з сім-картою Vodafone № НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , що визнаний речовим доказом відповідно до постанови слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 07 червня 2023 року - повернути власнику (законному володільцю).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок складено та надруковано в нарадчій кімнаті 02 листопада 2023 року.

Головуючий