Провадження 1-в/193/200/23
У Х В А Л А

іменем України

21 грудня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2023 року на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (надалі Софіївська ВК-45), згідно якого останній просив застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Засуджений під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив його задовольнити, пояснив, що перебуваючи у місцях позбавлення волі належні висновки зробив. Має стійкі наміри повернутися до правослухняної поведінки у суспільстві. На волі на нього чекають бабуся, мати та рідний брат, які підтримують його. Представник виправної колонії ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що засуджений безоплатно працює санітаром у медичній частині, свої обов`язки виконує сумлінно, за час відбуття покарання у Софіївській ВК-45 характеризується позитивно. Своєї позиції щодо долі клопотання засудженого не висловив, залишив його на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення даного клопотання засудженого ОСОБА_5 , вважає, що останній не досяг мети виправлення, тому ще потребує стороннього нагляду в умовах ізоляції.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_5 дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 спочатку був засуджений Апостолівським районним судом Дніпропетровської області від 01.02.2017 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, 75 КК України до 3 років і 1 місяця позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки.

Після чого за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2021 його було засуджено за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі.

Після цього його також було засуджено за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 11.08.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

За крайнім вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.10.2021 ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років і 7 місяців позбавлення волі.

Згідно ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09.06.2022 визначено остаточне покарання за вироками Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11.08.2021 та Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21.10.2021 у вигляді 4 років і 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 17.12.2020. Кінець строку: 17.02.2025.

Станом на 21.12.2023 засуджений відбув, визначені п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання (2 роки, 9 місяців і 10 днів). Невідбута частина покарання складає 01 рік, 01 місяць і 27 днів позбавлення волі.

При вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відповідно до наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений з 17.12.2020 утримувався в Державній установі «Криворізька установа виконання покарання (№ 3)», де характеризувався вкрай негативно, зокрема мав 4 стягнення за порушення режиму утримання, жодних заохочень там не мав.

З 19.04.2022 міру кримінального покарання став відбувати у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За час відбування покарання у ній ОСОБА_5 характеризується позитивно. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, має 1 заохочення, отримане ним у вигляді подяки за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. За станом здоров`я працездатним. При виконанні дорученої роботи дбайливо ставиться до майна та предметів якими користується. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує згідно графіка, до їх виконання ставиться добросовісно. Дотримується правил пожежної безпеки. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. У стосунках з персоналом установи виконання покарань щирий, випадків не тактовної поведінки не допускає.

Зарахований до програми диференційованого впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення». Заходи виховного впливу відвідує регулярно. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів. На профілактичному огляді не перебуває.

Судом установлено, що теперішнє покарання засуджений відбуває за вчинення низки злочинів проти власності, які він скоїв у період іспитового строку.

Варто зауважити, що засуджений не вперше відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, і раніше, 30.04.2014, його вже було засуджено за злочин, який він вчинив також у період іспитового строку. Крім того, відбуваючи це покарання, 04.12.2015 ОСОБА_5 було звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці і 22 днів.

Відтак судами під час призначення ОСОБА_5 попередніх покарань вже застосовувалися численні законодавчо встановлені «стимулювання» засудженого до виправлення його поведінки та припинення протиправних діянь, проте ОСОБА_5 на шлях виправлення не ставав і після звільнень з вказаних підстав завжди повертався до вчинення нових умисних злочинів, за такого суд знаходить засудженого особою, яка схильна до скоєння злочинів, зокрема проти власності. При цьому це, на переконання суду, також свідчить, що попередні покарання засудженого ніколи не досягали мети його виправлення.

Крім того, суд зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Як вже зазначалося вище, суд враховує поведінку засудженого не тільки у Софіївській ВК-45, а за увесь період відбування ним покарання. Між тим, утримуючись у слідчому ізоляторі ОСОБА_5 4 рази порушував режим утримання, всі у 2021 році, за що рівну кількість разів піддавався дисциплінарним стягненням, при цьому не тільки у вигляді доган, а й одного разу (26.10.2021), у вигляді найсуворішого стягнення - карцеру 3 доби за зберігання заборонених предметів. Після цього засуджений лише через рік, 12.10.2022, був заохочений керівництвом установи у вигляді подяки за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці за підсумками ІІ кварталу 2022 року. І з того часу, тобто більше року, з одного боку ОСОБА_5 порушення режиму утримання вже не допускав, але і будь-якими позитивними діями не відзначався. Відтак, наявність одного заохочення при попередніх чотирьох стягненнях, які хоча і погашені за строками давності, проте на переконання суду, не свідчать про сталу та позитивну динаміку виправлення засудженого.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що за вироком суду засудженому присуджено для стягнення цивільний позов на суму 76 048,66 грн. для відшкодування завданих ним збитків, проте який останній навіть не намагався відшкодувати.

Отже, беручи до уваги те, що за вироком суду ОСОБА_5 хоч і відбув більше ніж 2/3 частини строку призначеного покарання, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, його поведінку протягом всього строку відбування покарання та з огляду на кількість вчинених ним злочинів за які його засуджено, його попередні судимості, суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - залишити без задоволення.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває у місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання повного тексту цієї ухвали.

У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 25.12.2023 звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.

Суддя ОСОБА_1