Справа №155/1815/23
Провадження №1-кп/155/73/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000215 від 18 серпня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Рачин Горохівського району Волинської області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, на утриманні якого особи не перебувають, пенсіонера, не працюючого, згідно з ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 постановою Горохівського районного суду Волинської області від 14 листопада 2022 року в справі №3/155/371/22 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Зазначена постанова набрала законної сили 25 листопада 2022 року, про що ОСОБА_5 достовірно знав та був з нею ознайомлений. Однак, 06 січня 2023 року о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 , будучи позбавлений права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, діючи умисно, не виконуючи постанову Горохівського районного суду Волинської області від 14 листопада 2022 року в справі №3/155/377/22, усвідомлюючи те, що він позбавлений права керувати всіма видами транспортних засобів, керував транспортним засобом, зокрема легковим автомобілем марки «Део», моделі «Сенс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по вулиці Річній, в місті Горохів Луцького району Волинської області, де був зупинений працівниками поліцій за вчинення адміністративного правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_5 , будучи притягнутий постановою Горохівського районного суду Волинської області від 26 квітня 2023 року до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , з якою проживає та веде спільний побут.

Так, 17 серпня 2023 близько 20 години 53 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного та фізичного насильства своїй колишній дружині ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_4 , яке виразилось у висловлювані в її адресу нецензурними словами, принижуючи її честь та гідність, намагався вигнати з будинку та погрожував шляхом підпалу пошкодити господарські споруди, тим самим вчиняючи психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_4 , а також погіршення її якості життя, що виразилося у настанні втоми, фізичного дискомфорту, негативних переживань та емоційної напруженості, втраті енергійності, повноцінного сну, відпочинку, самооцінки та позитивних емоцій.

Окрім цього, 18 жовтня 2023 року приблизно о 09 годині 53 хвилини, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, перебуваючи за місцем свого та потерпілої проживання в АДРЕСА_1 , безпричинно розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_4 , в ході якого, виражався на її адресу нецензурними словами, принижуючи її честь та гідність, шарпав за верхній одяг, внаслідок чого потерпіла, побоюючись за своє фізичне здоров`я, змушена була залишити домівку, тим самим вчинив психологічне та фізичне насильство, відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , з якою спільно проживає та веде спільний побут.

Крім того, ОСОБА_5 19 жовтня 2023 року приблизно о 10 годині 45 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, перебуваючи за місцем свого та потерпілої проживання в АДРЕСА_1 , безпричинно розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_4 , в ході якого, виражався в її адресу нецензурними словами, принижуючи її честь та гідність, шарпав за верхній одяг, тим самим вчинив психологічне насильство, відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , з якою спільно проживає та веде спільний побут.

Крім цього, ОСОБА_5 20 листопада 2023 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, перебуваючи за місцем свого та потерпілої проживання в АДРЕСА_1 , безпричинно розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_4 , в ході якого, виражався в її адресу нецензурними словами, принижуючи її честь та гідність, погрожував її життю та здоров`ю шляхом нанесення ударів сокирою, тим самим вчиняючи психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_4 , а також погіршення її якості життя, що виразилося у фізичному дискомфорті, негативних переживань та емоційної напруженості, втраті енергійності, повноцінного сну та позитивних емоцій.

В результаті вищеописаних систематичних фактів домашнього насильства, відповідно до висновку експерта потерпілій ОСОБА_4 були завдані психологічні страждання, які призвели до погіршення якості життя потерпілої, остання перебуває у стані високого нервово-психічного напруження (хронічного стресу), обумовленого психогенними факторами за ознаками домашнього насильства.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, та, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу їх вчинення, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. Крім того, з квітня по листопад 2023 року неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 . У вчиненому щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілої та повідомив, що готовий добровільно пройти курс лікування від алкогольної залежності.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим щодо домашнього насильства, викладені в обвинувальному акті, будь-яких претензій до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання, покладався на розсуд суду. При цьому вважає, що конфлікти з обвинуваченим виникають у зв`язку із вживанням останнім алкогольних напоїв.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

Правові наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження судом роз`яснено.

Відповідно до вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисним діями, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрали законної сили, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

Крім того, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисним діями, які виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, також положення ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить визнання вини та щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому суд відносить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги те, що обвинувачений свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, схильний до зловживання алкогольних напоїв, розлучений. Суд також враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, думку потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладалася на розсуд суду. З урахуванням наведеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкцій статей кримінального закону, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, зокрема, за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі на максимальний строк та за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі, остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням з врахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, із застосуванням правил ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, на підставі ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, ОСОБА_4 , суд вважає за доцільне одночасно із призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 покарання застосувати до нього на строк три місяці обмежувальний захід, передбачений пунктом 5 частини 1 вказаної статті.

На підставі ч. 1 ст. 377 КПК України обвинуваченого, який перебуває в ДУ «Луцький слідчий ізолятор», слід звільнити з-під варти негайно.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 368, 370 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 та ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити до відбування ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавленні волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 обмежувальні заходи, поклавши на нього наступні обов`язки:

пройти програму для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати.

На підставі ч. 1 ст. 377 КПК України засудженого ОСОБА_5 , який перебуває в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор», звільнити з-під варти негайно.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1