Провадження № 1-кп/127/972/23

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0000766 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Первомайського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого, а саме:

-21.12.2018 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

-10.06.2019 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за вчинення злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, з врахуванням змін, внесених ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 28.08.2019, до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі; вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.12.2018 постановлено виконувати самостійно;

-01.11.2019 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з врахуванням положень ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі;

-22.05.2020 Кременецьким районним судом Тернопільської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, з врахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі; 09.06.2023 звільненого з Державної установи «Арбузинська виправна колонія (№83)» Миколаївської області за відбуттям строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисних злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, достовірно знаючи про те, що з 24.02.2022 в Україні запроваджено воєнний стан, дія якого триває, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно скоїв умисний корисливий злочин за наступних обставин.

24.08.2023 приблизно о 21 год 30 хв., більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на площі Шкільній у м. Вінниця, помітив ОСОБА_6 , який рухався в напрямку вул. Молодогвардійської, після чого нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна потерпілого, а саме золотого ланцюга, що висів у нього на шиї та мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 наздогнав ОСОБА_6 , який в цей час перебував біля будинку №35, що розташований по вул. Молодогвардійській у м. Вінниці, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переслідуючи мету легкої наживи, усвідомлюючи, що за його злочинними діями спостерігатиме потерпілий, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком руки по обличчю, від якого останній впав. Після того, ОСОБА_4 , відкрито, шляхом ривка обома руками, зірвав з шиї потерпілого ланцюжок із золота «585 проби» вагою 20 г та з правої кишені штанів, в яких був одягнений потерпілий, відкрито викрав мобільний телефон марки «РОСО» ХЗ Pro Phantom Black 6 Gb RAM 128 Gb ROM, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , всередині якого знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» № НОМЕР_3 , вартістю 100 грн.

Згідно з висновком експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз № 5372/23-21, на момент вчинення злочину, а саме на 24.08.2023 вартість золотого ланцюжка вагою 20 г складала 35931 грн 76 коп.

Відповідно до висновку експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз № 5372/23-21, на момент вчинення злочину, а саме на 24.08.2023 вартість мобільного телефон марки «РОСО» ХЗ Pro Phantom Black 6 Gb RAM 128 Gb ROM, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , складала 3084 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, обернувши його на свою користь.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим йому злочином, свою вину визнав у повному обсязі, підтвердив обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті та погодилася з кваліфікацією його дій. Зокрема, повідомив, що 24.08.2023 у вечірній час перебував біля залізничного вокзалу у м. Вінниці. Там побачив потерпілого ОСОБА_6 , який сидів на зупинці. На потерпілому був золотий ланцюжок. Обвинувачений зауважив, що саме тоді у нього виник умисел на заволодіння даним ланцюжком. Проте потерпілий сів в маршрутне таксі, тому обвинувачений вирішив слідувати за ним, також сівши в дане такі. Також зазначив, що в мікрорайоні «Старе місто» на площі Шкільній ОСОБА_6 вийшов з маршрутного таксі і попрямував в напрямку вул. Молодогвардійської, тому він наздогнав останнього і наніс йому один удар кулаком руки по обличчю, від якого потерпілий впав. Після того, шляхом ривка обома руками, зірвав з шиї потерпілого золотий ланцюжок та з правої кишені штанів (в яких був одягнений потерпілий) відкрито викрав мобільний телефон марки «РОСО» ХЗ Pro Phantom Black 6 Gb RAM 128 Gb ROM. В подальшому викликав таксі і поїхав на центральний автовокзал у м. Вінниці, де сів в автобус до м. Умань. В м. Умані викрадений ланцюжок здав до ломбарду та отримав взамін за це 17000 грн, які витратив на власні потреби. Мобільний телефон залишив собі. Про вчинене щиро шкодує та просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак попередньо, через свого представника адвоката ОСОБА_7 , подав до суду письмову заяву, в якій просив судове провадження по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 проводити без його участі, оскільки його інтереси в суді буде представляти адвокат ОСОБА_7 . Також в поданій заяві потерпілий в повному обсязі підтримав заявлений до обвинуваченого цивільний позов. Міру покарання обвинуваченому просив обрати в межах санкції статті обвинувачення.

Вислухавши позицію прокурора, думку обвинуваченого, його захисника та думку представника потерпілого, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, перевіривши добровільність його позиції, роз`яснивши ОСОБА_4 наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його права оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини вчинення кримінального правопорушення, що викладені у обвинувальному акті, беручи до уваги визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину у повному обсязі, зважаючи на те, що жодним учасником судового провадження не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та визначені обвинуваченням обставини його вчинення, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежується дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18.01.1978, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21.07.2011, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволять ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі вимог статті 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне: позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття); ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином; особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення, те, що злочин вчинений повторно, в умовах воєнного стану та з корисливих мотивів; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, відсутність скарг щодо його неналежної поведінки за місцем його проживання, а також те, що він на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, згідно зі статтею 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, яке проявилося у визнанні обвинуваченим факту вчинення кримінального протиправного діяння, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Водночас, суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, який виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

За вищевикладених обставин, суд, проаналізувавши поведінку обвинуваченого, який визнав свою вину та щиро розкаявся, готовий нести покарання за вчинене, а також враховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставин, з метою захисту прав і законних інтересів особи, суспільства і держави, зважаючи на вимоги справедливості і мету правосуддя, враховуючи позицію прокурора, потерпілого та його представника, вважає, що виправлення обвинуваченого та його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо ОСОБА_4 необхідно і доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах визначених санкцією статті.

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. При цьому, визначене покарання не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно з протоколом затримання від 28.08.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було затримано 28.08.2023 в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.08.2023 по справі № 127/26525/23 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді утримання під вартою, строк дії якої спливає 26.10.2023.

Відтак, ОСОБА_4 у строк покарання підлягає зарахуванню період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 28.08.2023 по день набрання вироком суду законної сили.

З огляду на вищевикладене, запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Згідно з ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи № 5372/23-21 від 05.09.2023 в сумі 1672,86 грн та трасологічної експертизи № СЕ-19/102-23/15570-ТЗ від 05.09.2023 в сумі 1434,00 грн, на загальну суму 3106 (три тисячі сто шість) грн 86 коп., оскільки їхнє проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним злочину.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України та ст. 1177 ЦК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

В даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину в розмірі 39015,76 грн та моральної шкоди в розмірі 50000 грн. Крім того, в прохальній частині позову ОСОБА_6 також просить стягнути з обвинуваченого витрати на правову допомогу, які підтверджені квитанцією до договору про надання правової допомоги від 20.10.2023, а саме в розмірі 5000 грн. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_6 , а також розмір понесених ним витрат на правову допомогу визнані обвинуваченим в повному обсязі, відтак вони підлягають до стягнення з останнього у визначеному ОСОБА_6 розмірі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65-67, 186 КК України, ст. ст. 100, 124, 128, 174, 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування кримінального провадження та судового розгляду у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 28.08.2023 по день набрання вироком суду законної сили.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз на загальну суму 3106 (три тисячі сто шість) грн 86 коп.

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину в розмірі 39015,76 грн та моральної шкоди в розмірі 50000 грн задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду заподіяну внаслідок вчинення злочину в розмірі 39015 (тридцять дев`ять тисяч п`ятнадцять) грн 76 коп. та моральну шкоду в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_6 витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.08.2023 по справі № 127/26474/23 на майно, яке вилучено в ході затримання 28.08.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мобільний телефон марки «РОСО» ХЗ Pro Phantom Black 6 Gb RAM 128 Gb ROM, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який поміщено до спецпакету «НПУ» № WAR1184976; футболку чорного кольору з написом білого кольору англійськими літерами на грудях зліва та шорти до колін в синьо-червоно-білу смужку, які поміщено до спецпакету «НПУ СУ» №PSP4252165; кросівки чорного кольору, які поміщено до спец пакету «НПУ» №PSP3363135 скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2023 по справі № 127/26798/23 на вилучені в ході огляду місця події від 25.08.2023 за адресою: м. Вінниця, вул. Молодогвардійська, 35: 2 фото слідів взуття, які поміщено до спецпакету «НПУ» №WAR1239059; виріб із жовтого металу у вигляді хрестика, поміщений до спецпакету «НПУ» WAR1184768 та картуз, поміщений до спецпакету «НПУ» PSP3363154 скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000766, які відповідно до квитанцій № 2308 та № 2326 перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВП № 1 ВРУП, а саме:

- мобільний телефон марки «РОСО» ХЗ Pro Phantom Black 6 Gb RAM 128 Gb ROM, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який поміщено до спецпакету НПУ» № НОМЕР_5 , а також виріб із жовтого металу у вигляді хрестика, який поміщено до спецпакету «НПУ» WAR1184768, які належать ОСОБА_6 повернути власнику.

- картуз, поміщений до спецпакету «НПУ» №PSP3363154; футболку чорного кольору з написом білого кольору англійськими літерами на грудях зліва, шорти до колін в синьо-червоно-білу смужку, поміщені до спецпакету «НПУ СУ» №PSP4252165; кросівки чорного кольору, поміщені до спецпакету «Експертна служба» №5862726, які належать ОСОБА_4 повернути власнику;

- 2 фото слідів взуття, які поміщено до спецпакету «НПУ» №WAR1239059 залишити при матеріалах кримінального провадження;

- вилучений в ході зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 28.08.2023 оптичний DVD-диск з інформацією у вигляді відеозаписів з камер відеоспостереження магазину «Продукти-В», поміщений до паперового конверту білого кольору, який опечатано печаткою Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області «Для довідок» - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: