Провадження № 1-кс/686/8716/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національної поліції України, щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національної поліції України, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. У скарзі, окрім іншого, йдеться про те, що ОСОБА_3 02.10.2023 р. звертався до Національної поліції України та 05.10.2023 р. до слідчого Національної поліції України ОСОБА_4 з заявою про вчинення злочину адміністрацією ЗВК 58, однак, відомості до ЄРДР, всупереч ст.214 КПК України, внесенні не були, тому у скарзі ОСОБА_3 просить: зобов`язати слідчого НПУ прийняти та зареєструвати заяву ОСОБА_3 ; невідкладно внести відомості до ЄРДР і розпочати досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 12.10.2023 р. було відкрито провадження за вказаною скаргою.

Дослідивши матеріали скарги та долучені до неї матеріали, приходжу до висновку, що скарга підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

За допомогою правил про підсудність забезпечується рівність всіх громадян перед законом і судом (ст.24 Конституції України та ст.10 КПК України).

Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Для випадків неврегульованості певних питань у ч. 6 ст. 9 КПК передбачено правило, згідно з яким у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Частина 1 ст.333 КПК України визначає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно з п.1 ч.2 ст.132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Відповідно до ст.38 КПК України, органами досудового розслідування (органами, що здійснюють досудове слідство і дізнання) є слідчі підрозділи та підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів: органів Національної поліції; органів безпеки; органів Державного бюро розслідувань; підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.

Згідно з частинами 1, 3, 4 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію», систему поліції складають: центральний орган управління поліції; територіальні органи поліції. У складі поліції функціонують: кримінальна поліція; патрульна поліція; органи досудового розслідування; поліція охорони; спеціальна поліція; поліція особливого призначення; інші підрозділи, діяльність яких спрямована на виконання завдань поліції або на забезпечення її функціонування, рішення про створення яких приймається керівником поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ. У системі поліції можуть утворюватися науково-дослідні установи та установи забезпечення, заклади професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.15 Закону України «Про Національну поліцію», територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання. Структуру територіальних органів поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.

Верховний Суд, з огляду на норму ст.38 КПК України в ухвалі від 17.05.2021 року по справі №308/5497/21 (провадження №51-2376 впс 21) зазначив, що чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Таким чином, територіальна юрисдикція суду визначається територією, в межах якої знаходиться орган досудового розслідування, незалежного від зареєстрованого місцезнаходження органу досудового розслідування як юридичної особи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

При цьому в силу загальної засади кримінального провадження - законність, що регламентована ст. 9 КПК України, - суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Розгляд справи саме судом, встановленим законом, є складовою права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 412 КПК України, порушення правил підсудності при розгляді справи є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке у будь-якому разі тягне за собою скасування судового рішення.

Із матеріалів скарги (відповідей на запити слідчого судді) вбачається, що ОСОБА_3 не звертався із будь-якими заявами, датованими 02.10.2023 р., до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, а також до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, які розташовуються в межах територіальної юрисдикції Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області. В період з 02.10.2023 р. по 30.11.2023 р. жодні заяви ОСОБА_3 не надходили й на адресу Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області (начальником якого є ОСОБА_5 ), яке розташовується в межах територіальної юрисдикції Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.

Натомість, ОСОБА_3 дійсно звертався з заявою, датованою 02.10.2023 р., про вчинення злочину, яка о 16 год. 34 хв. 02.10.2023 р. надійшла до Національної поліції України, за результатами попереднього розгляду вказаної заяви, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені не були, а звернення ОСОБА_3 було скеровано 03.10.2023 р. до Державного бюро розслідувань. Тобто, матеріали скарги свідчать, що ОСОБА_3 фактично оскаржує бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, яка була допущена уповноваженими особами саме Національної поліції України, слідчим підрозділом якого є також Головне слідче управління Національної поліції України, які розташовані у м.Києві, по вул.Богомольця, 10, тобто, в межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду міста Києва.

Беручи до уваги вказані обставини, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає розгляду в Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області, оскільки Національна поліція України знаходиться на території м.Києва, що перебуває під юрисдикцією Печерського районного суду міста Києва.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне повернути подану ОСОБА_3 скаргу щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, роз`яснивши скаржнику право на звернення зі скаргою до Печерського районного суду міста Києва.

З огляду на наведене, провадження за скаргою підлягає закриттю, як помилково відкрите, із поверненням скарги та доданих до неї матеріалів особі, яка її подала.

Керуючись вимогами ст.ст. 9, 28, 132, 303, 304, 306, 309, 333, 395 КПК України, -

постановив:

Провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національної поліції України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, закрити.

Повернути ОСОБА_3 його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Національної поліції України, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя