Справа № 524/7256/23
Провадження №1-кп/524/648/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0002165 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука, громадянки України, не працюючої, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості укладена під час досудового розслідування 29.09.2023 року між прокурором ОСОБА_6 і підозрюваною ОСОБА_5 . Згідно з угодою ОСОБА_5 , під час досудового розслідування, повністю визнала свою винуватість, розкаялась та активно сприяла у кримінальному провадженні, внаслідок чого, сторони прийшли до узгодженої міри покарання, яке повинно бути призначено останній, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років позбавлення волі, за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим буде призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років та на пісдтаві ст. 75 КК Украни звільнено від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор, обвинувачена і її захисник у підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам закону, доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: ступінь тяжкості та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри); наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Крім цього, ч.1 ст. 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних даних, зокрема: сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

У відповідності до приписів ч. 7 ст. 474 КПК України суд перед затвердженням угоди перевіряє її на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Пунктами 1,2 вказаної частини передбачений обов`язок суду відмовити в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону та умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга №6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Покарання, призначене обвинуваченому має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації. При призначенні покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Як вбачається зі змісту укладеної між прокурором та підозрюваною угоди про визнання винуватості, сторони дійшли згоди щодо покарання, яке вона повинна понести зокрема за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Частиною третьою ст. 61 КК України встановлено, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

З обвинувального акту постає, що обвинувачена ОСОБА_5 має двох неповнолітніх дітей. Даний факт також був підтверджений обвинуваченою в підготовчому судовому засіданні, яка повідомила про наявність у неї на утриманні доньки, 2009 року народження, та сина, 2019 року народження. Таким чином покарання у виді обмеження волі не може бути застосовано до ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що умови угоди, в частині призначення узгодженого сторонами покарання, не відповідають вимогам Кримінального кодексу України, суд вважає за необхідне відмовити в її затвердженні.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України, підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне з рішень, передбачених частиною 3 цієї статті, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Таким чином, встановивши відсутність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, було укладено під час досудового розслідування, за відсутності клопотань сторін про призначення судового розгляду у зв`язку з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення, суд вважає, що кримінальне провадження відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Керуючись ст.ст. ст. 314, 371, 372, 472-474 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_6 , укладену 29 вересня 2023 року.

Кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002165 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України - повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1