Справа №577/5254/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/74/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 577/5254/23 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.10.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якої застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання, оскільки її підзахисна характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувалась, викрадений телефон повернула потерпілій, яка претензій до неї не має, вину у вчиненому визнала повністю, наміру переховуватися від органу досудового розслідування не має.

17.10.2023 до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим із прокурором Конотопської окружної прокуратури, звернувся ст. слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, а саме у таємному викраденні 21.09.2023 належного потерпілій ОСОБА_8 мобільного телефону, вчиненого в умовах воєнного стану.

22.09.2023 за № 0000952 до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, а 16.10.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що існують ризики, передбачені п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, з метою запобігання спробам підозрюваної перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий просив застосувати до неї запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.10.2023 до підозрюваної ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 53680 грн, а також покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що стороною обвинувачення доведено обгрунтованість підозри вчинення ОСОБА_7 інкримінованого правопорушення, існування ризиків, передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, і недостатність застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів з метою забезпечення її належної процесуальної поведінки на даній стадії досудового розслідування.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від захисника ОСОБА_9 і прокурора ОСОБА_10 надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність, а підозрювана ОСОБА_7 не зверталась до суду апеляційної інстанції щодо її участі у розгляді апеляційної скарги, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд у відсутності сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя суду першої інстанції дійшла правильного висновку про застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясувала і дослідила всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, існування ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за які законом передбачене покарання лише у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, існують реальні ризики того, що остання може переховуватися від органів досудового розслідування, суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і застосування до неї більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів відповідно п. 1 ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК, будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри на цій стадії процесу у кримінальному провадженні відсутні.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення», а в іншому рішенні від 28.10.1994 у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88) ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу». Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні у теперішній час докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення кримінального правопорушення є завданням подальшого досудового розслідування. При цьому, незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення злочину та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що ОСОБА_7 в силу тяжкості покарання, що їй загрожує в разі визнання її винуватою у злочині, у вчиненні якого вона підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому врахування тяжкості злочину у даному випадку як вірно зазначив слідчий суддя має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що ОСОБА_7 може іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Є обгрунтованим і ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК, беручи до уваги встановлені слідчим суддею в ході розгляду клопотання обставини, наявність яких не заперечується стороною захисту, зокрема те, що ОСОБА_7 під час видачі викраденого у потерпілої мобільного телефону, повідомила недостовірні дані про своє прізвище, вводячи таким чином орган досудового розслідування в оману.

Колегія суддів, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_7 враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Твердження захисника ОСОБА_9 про те, що її підзахисна вину у вчиненому визнала повністю, наміру переховуватися не має, потерпіла не має до неї жодних претензій колегія суддів до уваги не бере, оскільки наведені обставини не є достатньо переконливими, щоб нівелювати ризики, встановлені слідчим суддею.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи захисника в апеляційній скарзі про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту є непереконливими і задоволенню не підлягають.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і умотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, у зв`язку з чим колегія суддів приходить висновку про залишення судового рішення без змін, а поданої апеляційної скарги без задоволення

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.10.2023 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4