Справа № 461/8484/23
Провадження № 1-кс/461/676/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

31.01.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000030 від 23.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, за погодженням із прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , у певний період доби, а саме з 22.00год. до 06.00год., окрім офіційних викликів пов`язаних з роботою в медичній установі, строком на два місяці, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що в ході досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру в сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом усунення перешкод, вчиненому повторно, організованою групою, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України. Зважаючи на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені у даному кримінальному провадженні, неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, вважає, що до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала.

Підозрювана та її захисник у судовому засіданні проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечили.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області, за процесуального керівництва Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 від 23.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в ході досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру в сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом усунення перешкод, вчиненому повторно, організованою групою, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Рашків Городенківського району Івано-Франківської області, громадянка України, за національністю українка, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , яка не є депутатом, нотаріусом чи адвокатом, фізична особа-підприємець, яка займається наданням індивідуальних послуг з вивчення іноземної мови.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй злочинів підтверджується наступними доказами, отриманими у встановленому КПК України порядку, а саме: рапортами та матеріалами виконаних доручень оперативними працівниками ЛУ ДВБ НПУ та ІНФОРМАЦІЯ_2 , показаннями підозрюваного ОСОБА_8 , показаннями свідка ОСОБА_9 , протоколами огляду речових доказів, зокрема мобільного телефону та ноутбука ОСОБА_4 , відповідями та наданими матеріалами з Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), матеріалами вилученими в ході проведення тимчасового доступу в Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, аналітичними довідками прикордонного загону, матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Оцінюючи особу підозрюваного та інкримінований йому злочин, слідчий суддя приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, а саме:

переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна і це може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрюваний може перетнути державний кордон України, оскільки обізнаний в способах та методах його перетину. Водночас, відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі;

знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що прямо або опосередковано можуть вказувати на причетність ОСОБА_4 , а також інших осіб до вчиненого кримінального правопорушення, оскільки, на даний час, органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх речей та документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні. Зокрема, не встановлено осіб, які виготовляли фіктивні податкові документи, які надавали в сукупності з іншими, право для перетину державного кордону, а тому не вилучено ці документи, не відшукано та не вилучено документів, які формувались ОСОБА_10 про ніби то працевлаштування водіїв ліцензіатів, які в сукупності з іншими надавали право перетину державного кордону. Не відшукано документів які ОСОБА_11 надав ОСОБА_9 для перетину кордону.

незаконно впливати на свідків, інших учасників та підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Також не встановлено та не допитано усіх осіб, яких було незаконно переправлено через державний кордон України. Відповідно, підозрюваний може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованого злочину, оскільки перебуває з ними в довірливих відносинах так як надавав їм свої неправомірні послуги. Окрім цього, з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України), свідки ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку суду.

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновків, що наявні наступні обставини:

- наявні докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є вагомими, належними та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що за ступенем тяжкості відноситься, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, до тяжкого злочину;

- вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування щодо неї запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_12 , вважаю, що застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З огляду на викладене, враховуючи особу ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить висновку, що мета застосування запобіжного заходу буде досягнута шляхом застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби із забороною залишати місце постійного проживання в період з 22.00 год до 06.00 год наступної доби, та з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, й це буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 години по 06:00 години наступної доби, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з 22:00 години по 06:00 години наступної доби з постійного місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду;

- не відлучатися з Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця роботи, проживання, навчання, а також зміну контактного номеру телефону;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з свідками та іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні;

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали - до 09.03.2024 року.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_13 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1