Справа № 755/5333/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000985 від 02.05.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.11.2021 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі (покарання за вироком повністю не відбуте),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за аналогічні злочини, безвідповідально віднісся до умов воєнного стану в Україні, та вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 28.04.2022 року, тобто під час дії ЗУ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022, а також Указу Президента України №259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, приблизно о 14 год. 00 хв., перебував у магазині «Простор», за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 19-В, де у нього виник злочинний умисел на скоєння крадіжки товару з вищезазначеного магазину. Перебуваючи в приміщенні магазину «Простор», реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, діючи повторно, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є таємними для покупців та персоналу магазину, обрав товар який вважав за необхідне для його викрадення.

Перебуваючи в приміщенні магазину «Простор» за вказаною адресою, 28.04.2022 року о 14 год. 00 хв., ОСОБА_3 взяв із торгівельної полиці рідкий гель для прання «Ariel», автомат повний захист тканини, 1,76 л, закупівельною вартістю 373 гривень 45 копійки та помістив його собі під куртку, тим самим приховав свої дії.

У подальшому, не маючи наміру розраховуватись за обраний товар ОСОБА_3 , пройшов повз платіжні каси та з неоплаченим товаром направився до виходу з приміщення магазину, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , внаслідок своїх злочинних дій завдав матеріальної шкоди ТОВ «Стиль Д» магазину «Простор» на загальну закупівельну суму 373 гривень 45 копійки.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Тобто, докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (відповідно до постанови ККС ВС від 28.03.2019 у справі № 154/3213/16).

Так, обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав та надав пояснення, з яких вбачається, що в травні 2022 року його було затримано біля під`їзду за місцем проживання та доставлено до управління поліції у м. Києві у зв`язку з тим, що він був засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва та, як йому пояснили, для направлення для відбуття покарання. Крім того, йому повідомили, що він підозрюється у вчинені крадіжки прального засобу 28.04.2022 року у магазині «Простор», що по вул. Кибальчича. Пояснив суду, що повідомляв слідчого про непричетність до вказаної крадіжки, оскільки 28 квітня 2022 року він взагалі не був в Києві. Надав пояснення про те, що в цей період декілька днів перебував на дачі у будинку сестри, що в Київській області. Більш конкретно адреси помешкання чи дати перебування там зазначити не може, оскільки не пам`ятає. Вказав, що деталі може повідомити його мати ОСОБА_7 , з якою він туди спільно їздив. Додав, що слідчому він ці обставини повідомляв усно, від надання пояснень у протоколі допиту на той час він відмовився. Щодо номеру мобільного телефону, яким користувався на той час, зазначити суду не зміг, пояснивши, що досить часто його змінював та не запам`ятав. Крім того, вказав, що свідок ОСОБА_8 , який його впізнав, як особу, що вчинила крадіжку в магазині «Простор» є його знайомий та не є його сусідом, він проживав через декілька будинків від нього. Свідок ОСОБА_9 , що також його опізнала є його сусідкою, що проживала в тому ж будинку, що і він.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_3 , його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в повній мірі доведена показаннями свідків безпосередньо допитаних в судовому засіданні.

Так, будучи допитаною, у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_10 суду показала, що у період скоєння крадіжки, що розглядається, вона працювала в магазині "Простор" за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича 19-В на посаді керуючої магазином. В день події до неї підійшла працівник магазину та повідомила, що на полиці з товаром зникла одна пляшка прального засобу «Аріель» об`ємом до 2 л. за яку ніхто не розраховувався. Вона відразу в своєму службовому кабінеті переглянула відеозапис з камер спостереження магазину та побачила, що чоловік який на разі є обвинувачений помістив під куртку пляшку прального засобу та вийшов з магазину не розрахувавшись за нього. Вказала, що процесуальна дія впізнання особи в живу чи за фотокартками слідчим з нею не проводилася, але вона впевнено впізнає на відео обвинуваченого, оскільки він раніше часто заходив до них до магазину як відвідувач, оглядав товар та нічого не купував, тому вона його добре запам`ятала. Після того, як виявили крадіжку, нею було проведено інвентаризацію товару та складено акт про нестачу однієї одиниці рідкого гелю для прання «Аріель», об`ємом 1.76 л. В подальшому вона зателефонувала до їх служби безпеки з метою отримання подальших вказівок і викликала поліцію. Після приїзду слідчого, вони разом передивились відео з камер спостереження, відео було кольорове, та вона написала заяву по факту скоєння крадіжки. Також було подано запит до служби безпеки ТОВ щодо офіційного отримання відео з камер спостереження. Їй відомо, що відео з камер спостереження надавали поліції в інший день, після вчинення крадіжки. Щодо дати написання заяви про вчинення крадіжки та відібрання у неї пояснень, то вона точно не пам`ятає чи було це саме в день події, але підтверджує, що їздила до слідчого для складання процесуальних документів та всі підписи на них належать саме їй.

Свідок ОСОБА_11 допитана в судовому засіданні щодо обставин події, суду пояснила, що вона на той час працювала в магазині «Простор» по вул. Кибальчича у м. Києві на посаді продавця-консультанта. Виявивши відсутність прального гелю на полицях з товаром в магазині, вона повідомила про це керуючу магазином ОСОБА_12 , яка в свою чергу переглядала відео з камер спостереження та викликала поліцію. Вказала, що дійсно в той же день ними проводилася інвентаризація товару у магазині. Зазначила, що вона не має права переглядати камери спостереження в магазині, керуюча їй повідомила, що крадіжку вчинено чоловіком, проте ким саме не знає. Обвинуваченого не знає та згадати чи був він відвідувачем магазину не може.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про відмову від допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , на виклику яких сторона захисту не наполягала, яке з урахуванням положень ст.ст. 22, 26 КПК України судом задоволено.

Також вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом, у порядку ст.ст. 358, 359 КПК України матеріалами кримінального провадження, наданими прокурором для приєднання до матеріалів справи, які суд дослідив у порядку § 3 Глави 28 Розділу IV КПК України, в системному зв`язку з показаннями потерпілого та свідків, які суд сприймав безпосередньо, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.05.2022 року, яким зафіксовано прийняття усної заяви від ОСОБА_10 , ТОВ «Стиль Д», директор, про те, що 28.04.2022 року приблизно о 14.05 год. за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 19-В, магазин «Простор» виявили крадіжку товару на суму 432 грн., а саме рідкого гелю для прання «Ariel», ціна без ПДВ 432 грн. (а.к.п. 62).

Доводи сторони захисту щодо прийняття оперуповноваженим заяви ОСОБА_10 без встановлення відношення даної особи до суб`єкта господарювання є безпідставними, оскільки згідно Акту контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 28.04.2022 року, що знаходиться на відповідальному зберігання на складі Простор 2056 (Київ) ТОВ «Стиль Д, керуючою магазином є саме ОСОБА_10 (а.к.п. 104 Т.1). Щодо написання посади ОСОБА_10 у заяві про кримінальне правопорушення як «директор» суд вважає це суто технічною помилкою, що не впливає на прийняте рішення, зважаючи крім того на те, що в подальшому у вказаному кримінальному провадженні було визнано юридичну особу ТОВ «Стиль Д» потерпілим та її представника. (а.к.п. 98-103 Т.1) ;

- протоколом огляду місця події від 02.05.2022 року, проведеного в присутності понятих, з ілюстрованою таблицею до нього та відеозаписом долученим до нього, з якого вбачається, що місцем події являється магазин «Простор», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 19-В. При вході до магазину по обидва боки розташовані п`ять рядів вітрин з косметичними засобами та пральними засобами. У вищевказаному магазині наявне відеоспостереження. Під час проведення огляду нічого вилучено не було (а.к.п. 63-67);

- протоколом перегляду відеозапису від 16.05.2022 року із долученим до нього відеозаписом, з якого вбачається, що слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_15 проведено огляд відеозаписів, що надано їй у відповідь на запит слідчого, а саме відео з камер спостереження з магазину «Простор» за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 19-В, 28.04.2022. При відкритті файлу «l.avi» відкривається відеозапис із камер внутрішнього відео спостереження магазину «Простор», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича 19-В. На кадрі № 1 відображено фрагмент відеозапису на якому зображено, як в магазин «Простор», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича 19-В - заходить особа чоловічої статі, віком приблизно 30-35 років, високого зросту, середньої статури, одягнений у курточку чорного кольору, штани чорного кольору, взуття чорного кольору, синю футболку, окулярами на голові, із пакунком в руках. На кадрі № 2,3 відображено як в подальшому чоловік проходить до середини торгівельного ряду і повертається назад. Кладе пакунок, який тримає в руках до камери зберігання і проходить далі до кінця ряду. При відкритті файлу «2.avi» та «4.avi» відкривається відеозапис із камер внутрішнього відео спостереження магазину «Простор», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича 19-В. На кадрі № 4,5,6,7 відображено фрагмент відеозапису на якому зображено, як в магазин «Простор», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича 19-В особа чоловічої статі, віком приблизно 30-35 років, високого зросту, середньої статури, одягнений у курточку чорного кольору, штани чорного кольору, взуття чорного кольору, синю футболку, окулярами на голові, підходить до ряду із пральними засобами, бере із нижньої полиці пляшку із рідиною і кладе її собі за пояс штанів, прикриваючи курткою. Після цього направився по ряду далі. При відкритті файлу «3.avi» відкривається відеозапис із камер внутрішнього відео спостереження магазину «Простор», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича 19-В. На кадрі № 8, 9,10 відображено фрагмент відеозапису на якому зображено, як по магазину «Простор», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича 19-В, ходить по рядам із продукцією особа чоловічої статі, віком приблизно 30-35 років, високого зросту, середньої статури, одягнений у курточку чорного кольору, штани чорного кольору, взуття чорного кольору, синю футболку, з окулярами на голові, він підходить до ряду із парфумерією і консультується із продавцем. Після чого підходить до камери зберігання речей, бере звідти пакунок, і тримаючи його в руках виходить за межі магазину. Оглянутий диск запаковано в паперовий конверт білого кольору, скріплений печаткою «Для довідок Дніпровського УП ГУ НП України в місті Києві» (а.к.п. 68-72).

Також судом досліджено відеозапис з камер спостереження з магазину «Простор» за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 19-В 28.04.2022, яким підтверджено дані, відображені у протоколі перегляду відеозапису від 16.05.2022 року.

Будь-яких порушень під час дослідження протоколу перегляду відеозапису від 16.05.2022 року та самого відеозапису судом не встановлено.

Заперечення обвинуваченим того, що на вказаному відео зображений саме він, суд вважає способом захисту, враховуючи наявність сукупності інших доказів, що спростовують вказане твердження.

- Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 16.05.2022 року, оптичний носій інформації визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження (а.к.п. 73);

- протоколом перегляду відеозапису від 24.05.2022 року за участі свідка ОСОБА_13 , з якого вбачається, що слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_15 проведено огляд відеозаписів, що надано їй у відповідь на запит слідчого, а саме відео з камер спостереження з магазину «Простор» за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 19-В 28.04.2022. Огляд проводиться в присутності свідка ОСОБА_13 , який поступово переглядаючи відео пояснив, що на відео він впізнає свого знайомого ОСОБА_3 , який зайшовши до приміщення магазину «Простор», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича 19-В, проходить по ряду, потім повертається до камери зберігання речей, кладе там пакунок, після чого знову повертається до торгового ряду. На другому відео свідок вказав, що видно як ОСОБА_3 підходить до полиці, бере пляшку із рідиною і кладе її собі на пояс штанів. Після чого на наступному відео видно, як він розмовляє із продавцем консультантом про щось, після чого йде до камери зберігання речей, бере пакунок, який напередодні там поклав та виходить за межі магазину. Оглянутий диск запаковано в паперовий конверт білого кольору, скріплений печаткою «Для довідок Дніпровського УП ГУ НП України в місті Києві» (а.к.п. 74-78);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.05.2022 року, проведеного у присутності понятих за участі свідка ОСОБА_13 , який вказав, що зможе впізнати особу за такими ознаками: високий зріст, коренаста статура, широкі плечі, квадратна форма голови, високе чоло, коротка стрижка, русяве волосся, світлі очі, особа чоловічої статі віком близько 30-35 років. Впізнав особу, зображену на фотознімку №2, а саме свого сусіда ОСОБА_3 , як особу, що здійснив крадіжку товару у магазині «Простор» за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича 19-В. Згідно довідки пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.05.2022 року на фото №2 зображений ОСОБА_3 (а.к.п. 79-82);

- протоколом перегляду відеозапису від 25.05.2022 року за участі свідка ОСОБА_14 , з якого вбачається, що слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_15 проведено огляд відеозаписів, що надано їй у відповідь на запит слідчого, а саме відео з камер спостереження з магазину «Простор» за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 19-В 28.04.2022. Огляд проводиться в присутності свідка ОСОБА_14 , яка поступово переглядаючи відео пояснила, що на відео вона впізнала свого сусіда ОСОБА_3 , як особу що у вказаному магазину поклала собі за пояс пляшку із рідиною та покинув приміщення магазину. Оглянутий диск запаковано в паперовий конверт білого кольору, скріплений печаткою «Для довідок Дніпровського УП ГУ НП України в місті Києві» (а.к.п. 83-87);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.05.2022 року, проведеного в присутності понятих за участю свідка ОСОБА_14 , яка на фото №2 впізнала свого сусіда ОСОБА_3 за такими ознаками: коренаста статура, квадратна форма голови, коротка зачіска, темно-русявий колір волосся, вузький ніс із горбинкою. Згідно довідки пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.05.2022 року на фото №2 зображений ОСОБА_3 (а.к.п. 88-91);

- протоколом перегляду відеозапису від 15.06.2022 року за участі свідка ОСОБА_10 , з якого вбачається, що слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_15 проведено огляд відеозаписів, що надано їй у відповідь на запит слідчого, а саме відео з камер спостереження з магазину «Простор» за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 19-В 28.04.2022. Огляд проводиться в присутності свідка ОСОБА_10 , яка поступово переглядаючи відео пояснила, на відео вона впізнала чоловіка, який неодноразово, періодично заходив до магазину «Простор», за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича 19-В, де вона працює керуючою магазину. Оглянуто, як вказаний чоловік проходить по ряду, потім повертається до камери зберігання речей, кладе там пакунок, після чого знову повертається до торгового ряду. На другому відео свідок вказала, що видно як цей чоловік підходить до полиці, бере пляшку із рідиною і кладе її собі на пояс штанів. Після чого на наступному відео видно, як він розмовляє із продавцем консультантом про щось, після чого йде до камери зберігання речей, бере пакунок, який напередодні там поклав та виходить за межі магазину. Оглянутий диск запаковано в паперовий конверт білого кольору, скріплений печаткою «Для довідок Дніпровського УП ГУ НП України в місті Києві» (а.к.п. 92-96 Т.1).

Також судом було досліджено інші надані прокурором документи, а саме:

-заяву представника ТОВ «Стиль Д» ОСОБА_16 , від 05.05.2022 року, в якій він просить визнати його представником потерпілого ТОВ «Стиль Д» (а.к.п. 97 Т.1);

-постанову про залучення юридичної особи в якості потерпілого від 05.05.2022 року (а.к.п. 98 Т.1);

-постанову про залучення представника потерпілого від 05.05.2022 року (а.к.п. 99 Т.1);

-довіреність, видану директором ТОВ «Стиль Д» ОСОБА_16 (а.к.п. 100 Т.1);

-заяву представника потерпілого ОСОБА_16 про відсутність цивільного позову (а.к.п. 103 Т.1);

-акт контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 28.04.2022 року, що знаходиться на відповідальному зберігання на складі ПроСтор 2056 (Київ) ТОВ «Стиль Д», складеного членами інвентаризаційної комісії Надьон та Кіпелкіною, згідно якого виявлено відсутність однієї одиниці Ariel гель для прання автомат, повний захист 1.76 л. (а.к.п. 104 Т.1);

-довідку про вартість одиниці товару Ariel гель для прання автомат, повний захист тканини, 1.76л., що у закупівельних цінах складає - 373,45 грн. без ПДВ (а.к.п. 105 Т.1);

-видаткову накладну №Я-00003185 від 31.03.2022 року (а.к.п. 106 Т.1).

Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто останні прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, особу, що його вчинила та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 228, 231 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто даними письмовими доказами підтверджуються обставини вчинення злочину.

Таким чином надані докази підтверджують існування та перебіг самої події кримінального правопорушення, її місце, спосіб та інші обставини вчинення, дані про розташування учасників події в період її настання, та певні її наслідки.

За клопотанням сторони захисту в судовому засідання було допитано свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 є її сином. Повідомила, що її син тривалий час офіційно не працює, проживав спільно з нею. У травні 2022 року працівники поліції повідомили їй про затримання сина за скоєння злочину, щодо ухвалення вироку судом раніше, їй нічого не відомо. Пояснила суду, що навесні 2022 року вона перебувала разом із сином ОСОБА_17 на дачі у Київській області, Переяславський район, с. Велика Каратуль. Точний період вказати не може, орієнтовно це кінець квітня - початок травня 2022 року. В цей час син їздив з нею на дачу, оскільки допомагав по господарству. Перебували вони там з сином від 3 до 5 днів. Чи бачили сина сусіди вона не знає, оскільки з двору будинку він не виходив. Сам її син ОСОБА_18 на дачу не їздив, лише разом з нею. Повідомила, що номер телефону, яким вона постійно користується є НОМЕР_1 . Яким номером телефону на той час користувався син вона не може згадати, оскільки він їх постійно змінював. Додала, що син деколи купував додому продукти харчування, проте побутову хімію не приносив. Після перегляду відеозапису з камери з камер спостереження з магазину «Простор», що за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 19-В за 28.04.2022, свідок зазначила, що не впевнена, що на відео зафіксований її син, оскільки на той час в нього було довше волосся та не впізнає такого кольору взуття у нього.

Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_7 в частині перебування її та обвинуваченого ОСОБА_3 , який є її сином, поза межами міста Києва у день вчинення інкримінованої крадіжки 28 квітня 2022 року, враховуючи наступне.

Судом 16.08.2023 року було винесено ухвалу, якою задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, а саме до роздруківок телефонних дзвінків, щодо дати, часу та тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань абонентських номерів: НОМЕР_1 в період часу з 01 год. 00 хв. 01.04.2022 по 23 год. 50 хв. 31.05.2022, а також встановлення ІМЕІ - кодів мобільних телефонів за відомим номером абонента вищевказаного мобільного оператора, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій, їх адресу, а також адресу місцеперебування абонента зазначеного телефону, в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання із зазначенням типу з`єднання, ідентифікатора (ІМЕІ та ІМSІ), вхідних та вихідних SМS повідомлень та інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків вказаних телефонів, за вказаний період часу. Також в ухвалі суду зазначено про необхідність надання інформації чи обслуговується номер вказаних мобільних телефонів та яка його форма обслуговування (передплата чи договір), із зазначенням кому належить, якщо телекомунікаційні послуги надаються з оформленням договірних відносин (а.к.п. 8-10 Т.2).

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 18.09.2023 року, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, здійснено тимчасовий доступ та вилучено копію наявної у ПрАТ «Київстар» інформації в електронному вигляді, що записана на електронний носій-диск на якому виконаний напис ПрАТ «Київстар» Вх:17887 Вно:11946/з/кт (а.к.п. 22-23 Т.2).

Згідно довідки, в якій наявна інформація про абонентський номер НОМЕР_1 , абонента ОСОБА_7 , за весь період часу з 01.04.2022 02.28 год. до 31.05.2022 22.41 год. працював тільки з мобільним терміналом з ІМЕІ НОМЕР_2 . Окрім того, надано деталізацію з`єднань даного абонентського номеру за 28.04.2022 року, з якої вбачається, що протягом 28.04.2022 року даний абонент перебував у Деснянському районі м. Києва (а.к.п. 27-29 Т.2).

Даною довідкою повністю спростовуються показання надані як обвинуваченим ОСОБА_3 так і свідком ОСОБА_7 щодо їх спільного перебування на момент вчинення кримінального правопорушення 28.04.2022 року за межами міста Києва, а саме у Київській області, Переяславський район, с. Велика Каратуль.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Суд вважає заперечення обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини способом захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Показання свідків у сукупності з іншими доказами, дослідженими судом та які визнано належними та допустимими доказами, спростовують доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про його непричетність до крадіжки гелю для прання у магазині «Простор» ТОВ «Стиль Д», за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 19-В.

Тож суд, враховуючи докази, які були надані суду у ході розгляду провадження та визнанні належними і допустимими, вважає висловлені стороною захисту доводи в частині перебігу подій зі слів обвинуваченого, враховуючи, зокрема, надані показання свідків та дані досліджених письмових доказів, за своєю суттю в цій частині сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року).

Як наслідок, проаналізувавши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в цій справі, у порядку ст. 94 КПК України, суд вважає, що наявні у провадженні докази та вище відображені в цьому судовому рішенні, які передбачені параграфами 3-5 Глави 4 указаного Кодексу, які суд сприймав, як такі, що містять у собі дані регламентовані ст. 91 КПК України, та визнав належними й допустимими, свідчать про те, що у ході судового розгляду встановлено фактичні дані, які у своїй сукупності вказують на те, що дійсно обвинуваченим було здійснено таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно в умовах воєнного стану.

Відповідно, при кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 року в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними, криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно в умовах воєнного стану.

За таких обставин, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, стосовно обвинуваченого суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Щодо обтяжуючої покарання обставини, зазначеної в обвинувальному акті стороною обвинувачення, а саме вчинення злочину повторно, слід зазначити наступне.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України вказана норма Закону передбачає дві самостійні обставини, що обтяжують покарання, у тому числі і вчинення злочину особою повторно.

Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Як вбачається з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, дії ОСОБА_3 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відповідно.

За таких підстав, суд не знаходить підстав для визнання обтяжуючою покарання обставиною - вчинення злочину повторно.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; спосіб життя (раніше судимий, а саме за вчинення корисливого злочину проти власності, вчинив новий злочин не відбувши покарання за попереднім вироком), стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, позицію сторони обвинувачення та представника потерпілого щодо відсутності матеріальних претензій, що відображено в його заяві, відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме не визнання ним вини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини четвертої ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, 71 КК України від 10.11.2021 року, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень як ним самим так і іншими особами.

Дане остаточне покарання (позбавлення волі), на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

На підставі ст. 72 КПК України, ОСОБА_3 слід зарахувати у строк відбуття покарання строк його перебування під вартою в порядку виконання вироку Деснянського районного суду м. Києва від 10.11.2021 року.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Керуючись ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підстав ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10.11.2021 року за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України і остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 8 (вісім) місяців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з дня проголошення вироку, зарахувавши у строк відбуття покарання строк його перебування під вартою в порядку виконання вироку Деснянського районного суду м. Києва від 10.11.2021 року до проголошення даного вироку.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Речові докази у кримінальному проваджені:

- оптичний носій інформації, з відеозаписом із внутрішніх камер відео спостереження з магазину «Простор» за адресою: м. Київ, вул. Кибальчича, 19-В - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя