Номер провадження:1-м/521/44/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , затриманого ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси клопотання керівника Малиновської прокуратури м.Одеси ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Керівник Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Федеративної Республіки Німеччина.

В обґрунтування клопотання зазначено, що працівниками НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України 30.08.2023 о 17 годині 40 хвилин у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Старокозаче», у порядку ст. ст. 208, 582 КПК України встановлено та затримано громадянина Республіки Молдова ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу з 21.07.2023 розшукується на міжнародному рівні компетентними органами Федеративної Республіки Німеччина з метою арешту та подальшої екстрадиції для виконання вироку у вигляді 6 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ст. 243 (1), 242 (1), 244 (1), 303 (1) (крадіжка, умисне знищення майна, хуліганство та грабіж) КК ФРН.

Особа документована посвідкою на повернення громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_2 від 30.08.2023 зі строком дії до 29.09.2023. Про затримання особи оперуповноваженим ВКП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області 30.08.2023 складено відповідний протокол про затримання особи з роз`ясненням права надати згоду на видачу. Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.09.2023 стосовно ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб (до 08.10.2023), з утриманням в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Про затримання особи співробітником ВКП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області 30.08.2023 складено відповідний протокол у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.

За ініціативою компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина 21.07.2023 до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_11 .

Підставою для затримання ОСОБА_4 та застосування у подальшому стосовно нього тимчасового арешту є документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави у вигляді тримання під вартою.

Рішенням Земельного суду м. Кобленц ОСОБА_4 визнано виним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 243 (1), 242 (1), 244 (1), 303 (1) (крадіжка, умисне знищення майна, хуліганство та грабіж) КК ФРН та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

До Офісу Генерального прокурора 29.09.2023 надійшов запит Федерального Міністерства юстиції Федеративної Республіки Німеччина про видачу ОСОБА_4 для виконання вироку суду у вигляді 6 років позбавлення волі „за вчинення злочинів, передбачених ст. 243 (1), речення 1, 2, ч. 1,3, 242 (1), 242, 244 (1), речення 1, ч. З, п. 4, 303 (1), 243 (1), речення 1, 2, ч. 1, 3, 242 (1,2), 303 (1) (12 епизодів крадіжки) КК ФРН.

З матеріалів, що містяться у запиті про видачу вбачається, що обвинувачений визнаний винним у спробі крадіжки з проникненням у житло, крадіжці у поєднанні з пошкодженням майна у восьми юридично незалежних випадках, спробі крадіжки у поєднанні з пошкодженням майна у двох юридично незалежних випадках і крадіжці. Він засуджений до загального терміну позбавлення волі на строк шість років.

Відповідно до наявних матеріалів перевірки, ОСОБА_12 не є громадянином України, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався, до кримінальної відповідності на території України не притягується.?

На даний час обласною прокуратурою триває проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі згаданої особи до Федеративної Республіки Німеччина.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення подальшої видачі ОСОБА_12 для виконання вироку на території Федеративної Республіки Німеччина, керуючись ст. 584 КПК України, ст.16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957, ст.ст.56, 58, 60 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року (Мінської конвенції) просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) ОСОБА_13 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

ОСОБА_12 , який під час судового засідання надавав поясненя російською мовою за допомогою перекладача, заперечував проти клопотання, підтримав думку адвоката.

Захисник-адвокат ОСОБА_14 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на стан здоров`я затриманого, який страждає на ряд хронічних захворювань та потребує невідкладної медичної допомоги, має постійне місце проживання у м.Одеса, тому просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши сторони, дослідивши клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У разі якщо особа, щодо якої вирішується питання про тримання під вартою, не володіє державною мовою, їй забезпечується участь перекладача. Строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом відповідно до вимог ч.ч.4,5,6 ст.584 КПК України.

Згідно з ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно із ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, відповідно до ч.8 ст.584 КПК України слідчим суддею не досліджується питання про винуватість особи та не перевіряється законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави. Будь-яких даних та обставин, які можуть бути підставою для звільнення особи з-під варти, стороною захисту не зазначено, доказів на підтвердження таких обставин не надано.

У відповідності до вимог п. 6 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У постанові Пленуму Верховного суду України №16 від 08.10.2004 року «Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з їх екстрадицією» роз`яснено, що місцеві суди на виконання Європейської конвенції та аналогічних положень інших міжнародних договорів України приймають до свого провадження і розглядають по суті подання прокурорів або погоджені з ними подання органів, котрі виконують запити інших держав про видачу, тимчасовий арешт осіб з метою їх доставки під вартою до компетентного органу держави, що надсилає запит, на термін, встановлений Європейською конвенцією або іншим міжнародним договором.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на переконання слідчого судді, не зможе запобігти ризикам втечі, переховування особи та може призвести до порушення Україною погоджених зобов`язань, передбачених Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, у зв`язку із чим клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу до задоволення не підлягає.

Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує наявність рішення іноземного суду стосовно ОСОБА_4 , мету його арешту та подальшої екстрадиції для виконання вироку у вигляді 6 років позбавлення волі за вчинення злочинів, наявність ризику його втечі та переховування, тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб до фактичної передачі компетентним органам Федеративної Республіки Німеччина з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», але не більше строку, встановленого вимогами ч.10 ст.584 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.206 КПК кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 зазначив, що останній має ряд хронічних захворювань та потребує медичної допомоги, у зв`язку із чим захисником було направлено відповідний запит до слідчого ізолятора, які на цей час не розглянуті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини або адміністрації.

Під час медичного обстеження особи, взятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.

У випадках, коли лікарі медичної частини не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини подає запит до керівництва щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п. 2.8 Розділу ІІ цього Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва.

Керівництво забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, взятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Керівництво організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.

Судом враховується, що надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави та саме держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_12 скаржиться на погіршення стану свого здоров`я, суд приходить до висновку зобов`язати уповноважених осіб Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» забезпечити проведення медичного обстеження ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надання належної йому медичної допомоги. При цьому на час розгляду клопотання суду не надано відомостей, що за станом здоровья ОСОБА_12 не може утримуватися під вартою.

Керуючись ст. ст. 176-177, 178, 183, 186, 193-194, 196, 206, 376, 392, 395, 541, 583, 584 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання керівника Малиновської прокуратури м.Одеси ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 01.02.2024 року включно до фактичної передачі компетентним органам Федеративної Республіки Німеччина з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», але не більше строку, встановленого вимогами ч.10 ст.584 КПК України.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

В порядку ст.206 КПК України зобов`язати уповноважених осіб Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» забезпечити проведення медичного обстеження ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надання належної медичної допомоги ОСОБА_15 у випадку необхідності поза межами установи із залученням спеціалістів з лікарняних закладів чи закладів охорони здоров`я відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 р. № 239/5/104.

Копію ухвали для виконання направити до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та оголошено 06.12.2023 року о 09.00 годин.

Слідчий суддя ОСОБА_1