Провадження № 1-кс/686/9373/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги вказує, що 26.10.2023 звернувся до Хмельницького РУП із заявою про вчинення кримінального правопорушення його дружиною ОСОБА_4 , яка змінила замки в кв. АДРЕСА_1 та викрала два комплекти ключів від автомобіля, чим унеможливила доступ до його майна та вчинила самоправство.

Однак станом на дату подання скарги відомості до ЄРДР не внесено, з чим скаржник не погоджується.

Просить зобов`язати уповноважених осіб Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області внести до ЄРДР відомості за заявою, зареєстрованою в ЄО за № 18568.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі. Пояснив, що кв. АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 . Однак вони з дружиною спільно проживали у зазначеному житлі. Окрім того, за домовленістю подружжя, він за особистості кошти купував будівельні матеріали для ремонту квартири, а ОСОБА_4 надавала йому грошові кошти на проведення ремонтних робіт. Після погіршення відносин між подружжям ОСОБА_3 залишив житло, однак у ньому залишилися будівельні матеріали, доступ до яких обмежено його дружиною. Також пояснив, що вартість ключів до автомобіля марки «Chery» йому невідома, однак послуга аварійного відкриття транспортного засобу коштує близько 200-300 дол., які він змушений буде витратити для отримання автомобіля у користування.

Уповноважена особа Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явилася, однак відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 26.10.2023 ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького РУП із заявою, у якій просив вжити заходів до дружини ОСОБА_4 , яка змінила вхідні замки за адресою: АДРЕСА_2 та у якій залишилися особисті речі та документи ОСОБА_3 , які ОСОБА_4 не повертає.

Дана заява була зареєстрована в ЄО 26.10.2023 за №18568.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Статтею 356 КК України передбачена відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Об`єктом злочину виступає встановлений законодавством порядок реалізації громадянами своїх прав та обов`язків, тощо.

3 об`єктивної сторони самоправство, характеризується сукупністю таких ознак: 1) самовільним, всупереч встановленому законом порядку, вчиненням будь-яких дій; 2) оспорюваністю правомірності цих дій з боку інших громадян або юридичних осіб; 3) заподіянням такими діями значної шкоди правоохоронюваним інтересам; 4) причинним зв`язком між діями винної особи та значною шкодою.

Самовільне вчинення будь-яких дій - це здійснення особою свого дійсного або удаваного права чи вчинення інших дій всупереч встановленому порядку і без законних повноважень. Дійсним визнається право, яким особа володіє в силу закону, договору чи на іншій підставі, однак це право реалізується з порушенням порядку. Під удаваним слід розуміти право, стосовно належності якого собі винна особа помиляється. Насправді цим правом суб`єкт не володіє.

Суб`єктивна сторона самоправства характеризується умисною виною.

Злочин визнається закінченим з моменту заподіяння самовільним вчиненням певних дій значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Питання про те, чи є спричинена самоправством шкода значною, потрібно вирішувати у кожному конкретному випадку. До нематеріальної значної шкоди при самоправстві потрібно відносити, зокрема, заподіяння шкоди здоров`ю людини, порушення політичних, трудових, житлових та інших конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Слідчим суддею встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 26.04.2023, укладеного між ОСОБА_5 (згідно свідоцтва про шлюб від 06.07.2023 остання після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3 ) та ОСОБА_6 , кв. АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_4 .

Положеннями ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а отже змінюючи замки у дверях квартири, яка належить ОСОБА_4 на праві власності, остання діяла правомірно.

У ході проведення перевірки за заявою ОСОБА_3 слідчим були відібрані пояснення у ОСОБА_4 , яка пояснила, що квартира була придбана нею до шлюбу із ОСОБА_3 16.10.2023 вона завітала до житла та виявила, що ОСОБА_3 з`їхав з квартири, забрав речі, зняв крани, які перекривають воду, пообрізав вимикачі світла.

Також остання долучила розписку, яка підтверджує отримання 22.09.2023 ОСОБА_3 від неї грошових коштів в сумі 146 000 грн. в рахунок оплати ремонтних робіт в квартирі. Факт написання ОСОБА_3 даної розписки скаржником визнається та не оспорюється.

Однак, скаржник у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 утримує в квартирі придбані ним за особисті кошти будівельні матеріали, а зазначені у розписці кошти були сплачені його дружиною виключно за проведення ремонтних робіт, а не витрачені на купівлю будівельних матеріалів.

Отже, зазначені встановлені слідчим суддею обставини указують на те, що правовідносини, які виникли між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо належності будівельних матеріалів одному з подружжя та дійсного цільового призначення отриманих скаржником від ОСОБА_4 грошових коштів, мають цивільно-правовий характер та мають вирішуватися у цивільно-правовому порядку.

Окрім того, слідчим суддею не встановлено навіть ймовірності завдання значної шкоди ОСОБА_3 , враховуючи попередньо отримані ним грошові кошти в сумі 146 000 грн. від ОСОБА_4 .

Щодо аргументів скаржника про те, що ОСОБА_4 викрала ключі від його автомобіля, то слід зазначити наступне.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 не зазначав про крадіжку ОСОБА_4 ключів від автомобіля, а відтак оцінка вказаним твердженням заявника об`єктивно не могла бути надана представниками органу досудового розслідування. До того ж, предметом розгляду скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України, є оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

А тому, оскільки у отриманій органом досудового розслідування заяві про кримінальне правопорушення був відсутній виклад обставин щодо вчинення ОСОБА_4 крадіжки ключів від автомобіля, яким володіє ОСОБА_3 , то слідчим об`єктивно не могло бути вирішене питання щодо внесення указаних відомостей до ЄРДР, а відтак жодної протиправної бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР допущено не було.

Окрім того, заявником не указано інформації щодо вартості ключів від автомобіля.

При цьому слід врахувати, що п. 5 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, тобто 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатної особи з розрахунку на місяць, який складає 2684 грн., а тому у 2023 році для норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень застосовується неоподатковуваний мінімум в розмірі 1342,00 грн.

Таким чином, кримінально караною визнається крадіжка чужого майна на суму понад 268,40 грн., оскільки відповідно до статті 51 КпАП крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто - 268,4 грн. (0,2 х (50% х 2481)).

Посилання ж скаржника на вартість послуги аварійного відкриття транспортного засобу (близько 200-300 дол.) слідча суддя відхиляє, оскільки вказане не впливає на визначення розміру самої речі автомобільного ключа, який за версією скаржника, було викрадено його дружиною.

Таким чином, заява не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій за відповідною статтею Кримінального кодексу України.

У даному випадку між сторонами наявний спір, який має вирішуватися у порядку цивільно- правового чи господарсько-правового судочинства.

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя