Справа № 467/1514/23
Провадження № 1-в/467/210/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоновершка Компаніївського району Кіровоградської області, засудженого вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року за ч.1 ст. 309 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 11 років 1 місяця позбавлення волі, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 17 травня 2023 року невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі засудженому замінено на більш м`яке покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 5 місяців 27 днів

про умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі.

Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав.

У судовому засіданні прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на положення про застосування до нього вимог п.3 ч.3 ст. 81 КК України, згідно якого умовно-дострокове звільнення до вказаної особи може бути застосовано лише після відбуття не менше 3/4 строку саме більш м`якого покарання у виді обмеження волі, визначеного ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 17 травня 2023 року.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 5 ст. 82 КК України, до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими ст. 81 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому таке звільнення може бути застосоване до засуджених після фактичного відбуття ними не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за тяжкий злочин, а також не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Згідно ч. 8 ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

При регламентуванні порядку і умов відбування та виконання кримінальних покарань норми КК України та КВК України співвідносяться між собою як загальні та спеціальні і, відповідно, при конкуренції норм загальних і спеціальних застосовуються спеціальні норми.

Стаття 154 КВК України є спеціальною нормою щодо можливості повторного застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким з дотриманням певного проміжку часу при наявності наступних умов: засуджений має бути особою, яка або була звільнена від відбування покарання з випробуванням, або відбуває покарання в порядку заміни не відбутої частини покарання більш м`яким і при цьому була направлена у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 раніше судимий:

-10 квітня 2013 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

-10 липня 2014 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 115 КК України з застосуванням ч.1 ст. 71 КК України до 11 років позбавлення волі;

-11 березня 2020 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 309 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 11 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку: 07.04.2014 року. Кінець строку 14.11.2024 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 17 травня 2023 року невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі засудженому замінено на більш м`яке покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 5 місяців 27 днів.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08 серпня 2023 року засудженому відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КК України в строк покарання у виді обмеження волі зараховано час слідування засудженого під вартою до виправного центру з 17.05.2023 року по 30.06.2023 року з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

У Кропивницькому СІЗО засуджений перебував з 07.04.2014 року. За час перебування в установі порушень встановленого режиму утримання не допускав. Заохочень не мав.

З 26 листопада 2014 року відбував покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99). За час перебування в установі допустив 12 порушень встановленого режиму утримання. Був тричі заохочений.

З 30 травня 2021 року відбував покарання в державній установі «Кропивницька виправна колонія (№6)». За час перебування в установі допустив три порушення встановленого режиму утримання. За сумлінну поведінку та ставлення до праці був чотири рази заохочений правами начальника установи.

З 30.06.2023 року відбуває покарання в порядку заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі покаранням у виді обмеження волі в ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83).

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, засуджений з 23.08.2016 року по 05.10.2023 року отримав 8 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, має 15 стягнень, які на момент розгляду справи погашені в у встановленому законом порядку.

Згідно довідки від 11 грудня 2023 року за № 10/1-744 засуджений залучався до робіт з благоустрою з моменту прибуття до установи 30.06.2023 року на постійній основі.

Відповідно до довідки № 10/1-743 від 11 грудня 2023 року засуджений не працевлаштований.

Відповідно до характеристики, яка міститься матеріалах особової справи засудженого від 08 грудня 2023 року, засуджений характеризується позитивно.

Згідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, за які відбуває покарання засуджений, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, тяжкого злочину та кримінального проступку.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», відповідно до якої, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання на більш м`який можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведення того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також фактичне відбуття засудженим не менш трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Враховуючи заміну за ухвалою суду засудженому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, а також позицію Миколаївського апеляційного суду, висловлену в ухвалі від 18 липня 2023 року по справі № 467/411/23, суд вважає, що застосування до засудженого вимог п.3 ч.3 ст.81 КК України можливо лише після відбуття не менше 3/4 строку саме більш м`якого покарання у виді обмеження волі.

Отже, враховуючи положення п.3 ч.3 ст.81 КК України, а також те, що ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда про направлення ОСОБА_4 у місця обмеження волі постановлена 17.05.2023 року, а кінець строку припадає на 14.11.2024 року, тобто з дня постановлення ухвали засуджений відбув 6 місяців 29 днів з 01 року 05 місяців 27 днів обмеження волі, що є менше, ніж строку саме більш м`якого покарання у виді обмеження волі, останній на даний час не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, але за ним залишається таке право при настанні строків, передбачених у законі.

На підставі вищевикладеного, клопотання засудженого є передчасним та не підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 8 ст. 154 КВК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 318-380, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року.

Роз`яснити засудженому право повторного звернення з приводу умовно-дострокового звільнення у строки, визначені п.3 ч.3 ст.81 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1