Справа № 646/4970/21
№ провадження 1-кп/646/263/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з обвинувальними актом щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В :

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , посилаючись на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також те, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що він може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор просив суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, вважав неможливим для запобігання вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у вирішенні клопотання покладалися на розсуд суду.

Потерпіла та її представник наполягали на задоволенні клопотання прокурора.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, суд враховує тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а також сукупність відомостей про особу обвинуваченого, та вважає доведеним стороною обвинувачення продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти, а тому, зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений може переховуватися з огляду на покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо відсутності на даній стадії судового провадженні підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або вчинити інший злочин, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій. При цьому, слід урахувати, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, внаслідок чого, даний ризик є актуальним.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги характер обставин вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням можливого строку покарання, яке йому може бути призначене, в разі визнання винуватості, може свідчити про те, що обвинувачений може переховуватись від суду. При цьому, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не залишивши особу під варту.

Крім того, з урахуванням відомостей і конкретних обставин вчинення злочину, який йому інкримінується, виходячи зі змісту формулювання обвинувачення та встановлених у ході судового розгляду обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, існує можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення та продовжити свою протиправну діяльність.

Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та не ефективним.

Твердження сторони захисту та аргументи щодо наявності у обвинуваченого постійного місця реєстрації та проживання, не мінімізують наявність вказаних ризиків та не спростовують можливість переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Крім того, ці обставини існували на час вчинення інкримінованого обвинуваченій злочину, і не стали стримуючим фактором для обвинуваченого від противоправних дій.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у суду не виникає сумнівів щодо доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовував необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання даної особи під вартою, оскільки на момент розгляду клопотання ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченого та обставин кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 197, 331, 350, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання його під вартою на 60 днів, тобто до 22.01.2024 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині застосованого запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_3 - у той же строк з моменту вручення йому копії цього судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1