Справа № 581/1108/23
Провадження № 1-кп/581/9/24
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 січня 2024 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , у присутності прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 06 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Сутність поданого прокурором клопотання

У грудні 2023 року прокурор ОСОБА_3 звернувся до місцевого суду із наведеним вище клопотанням, яке мотивував тим, що близько 00 год 01 липня 2012 року ОСОБА_4 разом із жінкою ОСОБА_5 та сином повернулись додому в с.Яловий Окіп Липоводолинського району Сумської області. ОСОБА_5 , зайшовши до кімнати своєї доньки, помітила, що обстановка в ній була порушена і речі розкидані. Надалі нею виявлені ті обставини, що з металевої банки з-під парфумів, в якій донька ОСОБА_6 зберігала свої кошти, зникли гроші в сумі 5100 доларів США та 1000 грн. У ході огляду місця події встановлено, що пластикове вікно з тильної сторони будинку має пошкодження у вигляді деформації нижніх і правих шарнірів, а при огляді кімнати ОСОБА_6 виявлено порушену обстановку. 06 грудня 2012 року за вказаним фактом відомості внесені до ЄРДР за № 0000042 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. У ході досудового розслідування проведені дії, спрямовані на встановлення всіх обставин вчинення виявленого злочину та особи, яка його вчинила, однак встановити причетну до вчинення вказаного злочину особу не вдалося. Оскільки кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів та з посиланнями на норму ч.1 ст.49 КК України прокурор просив закрити дане кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку невстановленням особи, яка вчинила кримніальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Позиція сторін по даній справі

У судовому засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання у повному обсязі та суду пояснив про достовірне невстановлення ужитими слідчими та оперативними працівниками заходами по встановленню на стадії досудового розслідування провадження № 0000042 осіб причетних до крадіжки майна потерпілого. Уточнив те, що до клопотання прокурором додані всі зібрані на стадії досудового розслідування матеріали, які повністю підтверджують його доводи.

Потерпіла ОСОБА_7 до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала.

Установлені судом фактичні обставини справи

Як вбачається з матеріалів клопотання та наданих суду матеріалів кримінального провадження (справи), зібраних на стадії досудового розслідування, 01 липня 2012 року слідчим СВ Липодолинського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_8 порушена кримінальна справа по факту крадіжки невідомою особою грошей у сумі 5100 доларів США та 1000 грн з будинку ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, з присвоєнням справі реєстраційного номеру 12120071. 05 липня 2012 року постановою слідчого ОСОБА_8 . ОСОБА_7 визнано потерпілою у даній справі. 01 вересня 2012 року слідчим зупинено провадження досудового розслідування у даній справі через невстановлення на стадії досудового розслідування особу, причетну до вчинення виявленого злочину. 09 жовтня 2012 року слідчим відновлено провадження досудового розслідування у даній справі у зв`язку з необхідністю провести ряд слідчих дій та оперативно-розшукових заходів. У період часу з 19 листопада по 06 грудня 2012 року досудове слідство зазначеної справи вдруге зупинялося. У період з липня 2012 року і по грудень 2012 року слідчим за нормами КПК України 1960 року проведені огляд місця події, допити потерпілої та певних свідків, які з певною ймовірністю підозрювалися потерпілою та членам її сім`ї у вчинення крадіжки її майна, проведена дактилоскопічна експертиза. 06 грудня 2012 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення слідчим із групи слідчих ОСОБА_9 внесені до ЄРДР за ст. 185 ч.3 КК України, провадженню присвоєно номер 0000042.

Постановою начальника Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_10 від 13 січня 2021 року підслідність даного кримінального провадження визначена за слідчим відділенням Роменського РВП ГУНП в Сумській області у зв`язку із реорганізацією Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області, та лише у березні 2022 року справу прийнято до провадження слідчими СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області зі створенням групи слідчих по її розслідуванню. На виконання двох доручень слідчої ОСОБА_11 оперативні працівники доповідали про неможливість встановити свідків вчиненої крадіжки, також слідчим проведені допити ще чотирьох свідків та додатковий допит потерпілої.

26 грудня 2023 року прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із вищенаведеним клопотанням у даному провадженні.

Норми права, які підлягають застосуванню судом при вирішенні даного клопотання

Частиною 4 статті 9 КПК України передбачено. що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1,2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п.3-1 ч.1 цієї статті якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Згідно до п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України, станом на день його виявлення вважалося тяжким злочином, а станом на день розгляду даного клопотання також класифікується в якості тяжкого злочину.

Пунктом 4 ч.1 ст.49 КК України визначено те, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Статтею 9 Конституції України передбачено: чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 до Конвенції» Верховна рада України ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, підписану від імені України 9 листопада 1995 року (далі-Конвенція).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Висновки суду

Із досліджених матеріалів кримінального провадження вбачаються ті обставини, що із часу виявлення вчиненої крадіжки грошових коштів потерпілої з липня 2012 року минуло більше десяти років. При цьому, з допитів потерпілої, свідків слідчим та оперативним працівникам за їх дорученнями не вдалося встановити особу чи осіб, які вчинили таємне викрадення майна потерпілої.

При цьому, слід зауважити на тому, що із матеріалів кримінального провадження вбачаються ті обставини, що слідчими протягом періоду часу з грудня 2012 року і по січень 2021 року, а також із січня 2021 року і по березень 2022 року слідчі дії та саме досудове розслідування даного кримінального провадження (справи) практично не проводилося. До цього, прокурор, який звертається із вказаним клопотанням, та інші прокурори, які здійснювали процесуальне керівництво досудовим розслідуванням даної справи, жодних процесуальних рішень, вказівок чи доручень по розкриттю вказаного злочину не приймали та не надавали слідчим.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29 січня 2015 року) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості». Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03 жовтня 2013 року, заява № 4299/03 «…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах «Начова та інші проти Болгарії» (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та «Рамсахай та інші проти Нідерландів» (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Із огляду на вищенаведену інформацію щодо руху справи та проведення в ній відповідних слідчих дій, досудове розслідування кримінального провадження № 0000042 від 06 грудня 2012 року за ч.3 ст.185 КК України, суд уважає таким, що не може відповідати критерію ефективності.

Отже, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчими не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не вчинялися процесуальні дії на виконання обов`язку, встановленого ст.92 КПК України, а прокурор, не прийнявши до уваги вказані обставини, передчасно направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Також суд уважає, що застосування прокурором норми, яка введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості завершити досудове розслідування кримінального провадження № 0000042 від 06 грудня 2012 року за ч.3 ст.185 КК України шляхом закриття справи судом на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вищенаведеній усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України. Також пункт 3-1 ч.1 ст.284 КПК України не передбачає такої об`єднаної підстави для закриття судом кримінального провадження у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, при одночасному закінченні строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки за змістом зазначеної норми закону основною умовою для закриття провадження із зазначеної підстави є фактичне невстановлення на стадії досудового розслідування особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, при додатковій наявності іншої, допоміжньої умови - закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Із урахуванням наведеного, суд уважає, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, так як слідчими та прокурором не вжиті всі дієві та необхідні процесуальні заходи по встановленню у розумні строки особи (осіб), яка (які) вчинила (вчинили) вищезазначене кримінальне правопорушення, і відповідно подане клопотання є необґрунтованим.

Керуючись ст.284, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 06 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Матеріали кримінального провадження повернути Роменській окружній прокуратурі.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду надруковано та оголошено 04 січня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1