УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2024 р. Справа № 598/1958/17

Номер провадження1-кп/608/6/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника органу ювенальної поліції

ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в режимі відеоконференції з Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, Вінницьким районним судом Вінницької області та в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку «EASYCON» клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого за п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 153 Кримінального кодексу України ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Чортківського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000203 від 26.06.2017 по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 153 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався ухвалами суду.

Прокурор ОСОБА_3 надала суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , терміном на два місяці без визначення суми застави. В клопотанні вказала, що завершити судове провадження у вказаний термін неможливо через значний обсяг питань, що підлягають вирішенню та матеріалів кримінального провадження, які необхідно дослідити а також поведінку сторони захисту, спрямовану на максимальне затягування строків розгляду кримінального провадження шляхом зловживання процесуальними правами та невжиття заходів для забезпечення явки до суду свідків захисту. Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , згідно з вимогами пунктів 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказує, що обвинуваченим ОСОБА_10 , який є повнолітньою осудною особою, усвідомлено обрано спосіб захисту, спрямований на зволікання з розглядом кримінального провадження. Також зазначає, що розглядаючи можливість забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_10 у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, необхідно врахувати, що прецедентне право Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод сформулювало чотири базових причини для відмови у звільненні з під-варти: ризик того, що підсудний не з`явиться в судове засідання; ризик того, що підсудний вживатиме заходів для запобігання відправленню правосуддя; скоїть інші правопорушення; стане причиною порушення громадського порядку ( рішення ЄСПЛ «Тирон проти Румунії» від 23.07.2019, «Смирнова проти Росії» від 24.07.2003, «Пірузян проти Франції» від 26.06.2012). у даному кримінальному провадженні наявні такі виключні обставини. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 набуло значного суспільного резонансу та систематично висвітлюється у засобах масової інформації. Сторона захисту, скориставшись ситуацією, підтримує напругу у суспільстві, зокрема, коментуючи стан розгляду справи у пресі. Таким чином, викладені в клопотанні про продовження строків тримання під вартою ризики не зменшились, існують по даний час та в сукупності дають достатні правові підстави для продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, у порушення ч. 5 ст. 132 КПК України, стороною захисту до цього часу не надано будь-яких доказів, які б спростовували наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Також, як відповідний ризик слід враховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні. Просить не визначати розмір застави при продовженні тримання обвинуваченого під вартою, так як, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання в повному обсязі, посилаючись на підстави, наведені у ньому та заперечила проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 і захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_10 , захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання прокурора. Вказали на те, що прокурором не доведено ризики, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_10 під вартою. Зазначили, що продовження застосування запобіжного заходу має відбуватися за правилами обрання запобіжного заходу, коли сторона обвинувачення має обґрунтувати наявні ризики, надати докази на підтвердження існування таких ризиків. Вважають, що прокурором не надано доказів на існування ризиків, які вказані в клопотанні. Просять врахувати тривалість тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролюю

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримують клопотання прокурора.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 , представник органу ювенальної поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 при вирішенні клопотання покладаються на думку суду.

Розглянувши вказане клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 10 ч.2 ст.115, ч. 3 ст. 153 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2023 року строк тримання під вартою ОСОБА_10 продовжено до 15 січня 2024 року включно без визначення суми застави.

Статтею 194 КПК України визначено, що підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження є: наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжні заходи як заходи процесуального примусу застосовуються до обвинуваченого з метою запобігти можливості переховуватися від слідства і суду, перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні та здійсненню правосуддя, а також запобігти спробам продовжити злочинну діяльність і полягають у обмеженні свободи пересування ( ст. 177 КПК України).

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Європейський суд з прав людини роз`яснює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи («Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти Росії»).

ОСОБА_10 обвинувачується, зокрема, у скоєнні особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Відтак існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій. При цьому, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою як досудового так і судового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Крім того, суд враховує й те, що за клопотанням обвинуваченого та захисників у зв`язку з повторним автоматизованих розподілом вказаної судової справи у зв`язку з заміною судді, судом присяжних постановлено судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 , новим складом суду присяжних розпочати з початку. Отже, суду необхідно допитати потерпілих, свідків, у зв`язку з чим є вагомі підстави вважати, що обвинувачений зможе здійснити незаконний вплив на вказаних осіб з метою зміни наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності, враховуючи, що всі вони фактично проживають в одному населеному пункті.

Серед іншого, суд зважає й на сімейний стан обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, й загалом обставини, що вказують на відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, тобто обставин, які б могли стати запобіжником від ймовірного переховування від правосуддя.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого суд враховує вимоги пп 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, суд відзначає, що своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого, суд бере до уваги п.2 ч.4 ст. 183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувального акту, ОСОБА_10 обвинувачується у злочині проти життя та здоров`я людини,а також його сімейний стан, відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків та приходить до висновку, що ризики, які мали місце на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишаються і на момент продовження даного запобіжного заходу, а тому застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою неможливе. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тож тримання під вартою є виправданим, а тому суд вважає за необхідне продовжити щодо нього дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на два місяці.

Слід також зазначити, що у ході кримінального провадження сторона захисту не оскаржувала рішення суду щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, фактично погоджуючись з такими.

Такожвраховуючи, що одне із кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_10 , пов`язане із застосуванням насильства та спричиненням загибелі людини, підстав для визначення йому розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю с. Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 11 березня 2024 року включно, без визначення суми застави.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_10 , начальнику ДУ «Чортківська УВП № 26».

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Проголошення повного тексту ухвали відбудеться о 15 год. 30 хв. 16 січня 2024 року.

Головуюча суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом

Ухвала набрала законної сили "___" ________________ 2024р.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи №598/1958/17

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано "____"________________року

Секретар: