Справа № 214/5274/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в м. Кривому Розі, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000508 від 12.04.2022 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в судовому засіданні надав до суду письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив про існування ризиків, яким неможливо запобігти, окрім як шляхом застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, ОСОБА_8 може переховуватись від суду, оскільки, він обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким кримінальним правопорушенням, за який передбачене покарання від 5 до 8 років позбавлення волі. Останній не працевлаштований, неодружений, не має постійного місця проживання. Крім того, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2023 року було оголошено розшук обвинуваченого, оскільки останній не з`явився в судове засідання. Потім, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.09.2023 року задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на затримання обвинуваченого. Далі, 08.12.2023 року ОСОБА_8 був затриманий у м.Дніпро працівниками КРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Так, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2023 року змінено обвинуваченому запобіжний захід з застави на тримання під вартою, строком до 07.02.2024 року зі зверненням застави в дохід держави, оскільки раніше визначений ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави з покладанням додаткових обов`язків, виявив себе як неефективний, не здатний нівелювати існуючі у цьому кримінальному провадженні ризики. Таким чином, ОСОБА_8 аби уникнути відповідальності, може переховуватись від суду. Також, обвинувачений має право ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження, а отже доказами, здобутими в ході досудового розслідування, знатиме повні анкетні дані потерпілих, свідків та їх місце проживання, які допитані у кримінальному провадженні, але яких не допитано в суді, тому у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, може незаконно впливати на них з метою примушення до дачі неправдивих показань.

Потерпілі, представник потерпілої та представник потерпілої особи, кожен окремо, не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора в повному обсязі, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також Європейський суд з прав людини в рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким кримінальним правопорушенням за ч.4 ст.185 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Судом встановлені обставини, наявність яких може свідчити про ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спроби ОСОБА_8 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

На думку суду, існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду, оскільки останній неодноразово судимий, порушив обов`язки, які були на нього покладені ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.05.2023 року. Крім того, ОСОБА_8 не працевлаштований, тобто немає законних, належних засобів для існування, неодружений, не має неповнолітніх дітей або осіб з інвалідністю на своєму утриманні, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, тому це може спонукати останнього до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, тобто наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений має право ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження, а отже доказами, здобутими в ході досудового розслідування, знатиме повні анкетні дані потерпілих, свідків та їх місце мешкання, які допитані у кримінальному провадженні, але яких не допитано в суді, тому перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, з метою примушення до дочі неправдивих показань, тобто наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані вище обставини, на думку суду, в сукупності, беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_8 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що вказує на необхідність продовження обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Керуючись ст.ст.110, 176-178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17.03.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 22.01.2024 року.

Суддя ОСОБА_1