ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1963/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в об`єданому провадженні обвинувальні акти у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001098 від 03.05.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

громадянина України, який зареєстрований та проживає за

адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого, востаннє вироком Дарницького районного суду

м. Києва від 03.09.2019 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на

підставі ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді

позбавлення волі на строк три роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

1. До Дарницького районного суду м. Києва 17 жовтня 2022 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001098 від 03.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

2. Висунуте обвинувачення ОСОБА_4 суд вважає доведеним та відповідно до якого він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він будучи раніше судимим, маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний злочин проти власності за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 23 квітня 2023 року, приблизно о 16 год. 25 хв., повторно, умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_5 біля будинку 124/3 на вул. Горлівська у м. Києві, після чого останні піднялись по сходах на другий поверх вказаного будинку.

Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 перебуваючи на сходах другого поверху під приводом необхідності зробити телефонний дзвінок попросив у потерпілого ОСОБА_5 на короткий час належний йому мобільний телефон, повідомивши останньому про те, що його мобільний телефон зламався, тим самим ввів ОСОБА_6 в оману. При цьому ОСОБА_4 заздалегідь не планував та не збирався повертати мобільний телефон, переслідуючи умисел ним заволодіти.

Після чого, ОСОБА_5 , який не знав та не підозрював про злочинні наміри ОСОБА_4 , добровільно передав в руки останньому свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9 pro 6/64», вартістю 6 260,10 грн.

Надалі, ОСОБА_4 для доведення своїх злочинних дій до кінця та безпечного зникнення з викраденим майном, повідомив ОСОБА_5 , що на сходах поганий зв`язок тримаючи в руках мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9 pro 6/64», вийшов з будинку на вулицю, таким чином зник з місця вчинення злочину.

Отже, ОСОБА_4 , вчиняючи злочин повторно, шляхом зловживання довірою, умисно заволодів чужим майном, а саме мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi Note 9 pro 6/64», розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 6 260,10 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи раніше судимим, маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 16 липня 2023 року, приблизно о 17 год. 53 хв., зайшов до приміщення магазину «Міні маркет», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 53, де свою підприємницьку діяльність здійснює ФОП « ОСОБА_7 » (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Перебуваючи у приміщенні вказаного магазину у останнього виник злочинний умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, вибравши об`єктом свого злочинного посягання продуктові товари, належні ФОП « ОСОБА_7 », а саме: «чіпси Прінглс 165 г, паприка» у кількості 3 шт; напій «об.с/а Джин-тонік», об`ємом 0,5 л, у кількості 3 шт, та «чіпси Люкс 233 г, бекон» у кількості 2 шт.

Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, ОСОБА_4 таємно викрав вказане майно, винісши їх по черзі з місця злочину спочатку продуктовий товар «чіпси Прінглс 165 г, паприка» у кількості 3 шт, вартістю 360 грн (без ПДВ), потім напій «об.с/а Джин-тонік», об`ємом 0,5 л, у кількості 3 шт, вартістю 105,60 грн (без ПДВ), і наступним таємно викрав «чіпси Люкс 233 г, бекон» у кількості 2 шт, вартістю 108,80 грн (без ПДВ), та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ФОП « ОСОБА_7 » (РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріального збитку на загальну суму 574,40 грн (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

3. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 23 квітня 2023 року, приблизно о 16 год. 25 хв., повторно, умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_5 біля будинку АДРЕСА_2 , після чого останні піднялись по сходах на другий поверх вказаного будинку, де попросив у потерпілого ОСОБА_5 на короткий час належний йому мобільний телефон, повідомивши останньому про те, що його мобільний телефон зламався, тим самим ввів ОСОБА_6 в оману. При цьому ОСОБА_4 заздалегідь не планував та не збирався повертати мобільний телефон, переслідуючи умисел ним заволодіти. Після чого, ОСОБА_5 , який не знав та не підозрював про злочинні наміри ОСОБА_4 , добровільно передав в руки останньому свій мобільний телефон.

Надалі, ОСОБА_4 для доведення своїх злочинних дій до кінця та безпечного зникнення з викраденим майном, повідомив ОСОБА_5 , що на сходах поганий зв`язок, вийшов з будинку на вулицю, таким чином зник з місця вчинення злочину.

Крім того, повідомив, що 16 липня 2023 року, приблизно о 17 год. 53 хв., зайшов до приміщення магазину «Міні маркет», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 53, де таємно викрав вказане майно, винісши їх по черзі з місця злочину спочатку продуктовий товар «чіпси Прінглс 165 г, паприка» у кількості 3 шт, вартістю 360 грн (без ПДВ), потім напій «об.с/а Джин-тонік», об`ємом 0,5 л, у кількості 3 шт, вартістю 105,60 грн (без ПДВ), і наступним таємно викрав «чіпси Люкс 233 г, бекон» у кількості 2 шт, вартістю 108,80 грн (без ПДВ), та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ФОП « ОСОБА_7 » (РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріального збитку на загальну суму 574,40 грн (без ПДВ)

Про вчинене щиро шкодує.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

4. Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме матеріалів, що характеризують обвинуваченого та матеріалами щодо речових доказів тощо.

5. Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінальних правопорушень за викладених у обвинувальних актах обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

6. Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого, то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, так як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Суд вважає цю кваліфікацію дій правильною з урахуванням інкримінованої ознаки, яка кваліфікує злочин, як для обвинувачення за ч. 2 ст. 190 КК України, так і для обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України.

У частині 1 Примітки до ст. 185 КК України встановлено, що у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Отже, з урахуванням того, що на час пред`явлення обвинувачення ОСОБА_4 був засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 03.09.2019 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, інкримінування такої кваліфікуючої ознаки як повторність є правильним.

7. При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ними кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого та тяжкого злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав повністю, щиро розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: молодого віку, раніше судимого, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працював до затримання офіційно, має постійне місце проживання тощо.

8. Щодо обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

В обвинувальному акті вказана така обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує .

У пункті 6 суд вже вказав щодо наявної в кваліфікації дій обвинуваченої особи ознаки, яка кваліфікує злочин, - повторність, у зв`язку з чим суд не може врахувати обставину, яка обтяжує покарання, - рецидив.

Таким чином, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

9. При призначенні покарання суд застосує положення ч. 1 ст. 70 КК України щодо сукупності злочинів.

Водночас положеннями ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті щодо призначення покарань за сукупністю кримінальних правопорушень, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 попереднім вироком, а саме вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року, був засуджений за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Втім, кримінальні правопорушення у цьому об`єднаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 були вчинені 23 квітня 2023 року та 16 липня 2023 року, отже до ухвалення стосовно нього попереднього вироку суду від 16 жовтня 2023 року, тому суд не погоджується із позицією прокурора щодо призначення обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, а застосовує положення ч. 4 ст. 70 КК України.

10. Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим:

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року та остаточно ОСОБА_4 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме: оптичні носії із відеозаписом за 16.07.2023 з камер відеоспостереження магазину «Міні маркет» та відеозаписом з камер відеоспостереження ломбарду, зберігати у матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1