Справа № 309/4391/23
Провадження № 1-кп/309/272/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Хуст

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000236 від 01.09.2023 року відносно :

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України ,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 31 серпня 2023 року біля 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано , усвідомлюючи суспільно-небезпечних характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання , умисно, вийняв з кишені штанів сльозоточивий балончик, яким розпилив в очі ОСОБА_3 , внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку повік та кон`юнктиви легкого ступеню. Дані тілесні ушкодження згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 160/Х від 6 вересня 2023 року кваліфікуються , як легке тілесне ушкодження , що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкості втрати працездатності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 після роз`яснення йому обвинувачення, свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України визнав повністю. Суду ствердив, що він дійсно 31 серпня 2023 р. біля 23 год 00 хв. під час конфлікту з ОСОБА_3 вийняв з кишені сльозоточивий балончик , яким розпилив газ в очі ОСОБА_3 .

В судовому засіданні будучи допитаною у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України , потерпіла ОСОБА_3 суду ствердила , що 31 серпня 2023 р. їй зателефонував її батько, і повідомив , що її брат ОСОБА_1 привів додому якусь дівчину, і щоб вона прийшла до нього. Прийшовши до батька додому вона сказала дівчині , яку привів ОСОБА_1 щоб вона йшла геть з будинку, оскільки батько не дозволяє брату приводити дівчат додому. Почувши це , її брат розпочав з нею сварку під час якої витягнув з кишені сльозоточивий балончик , яким розпилив їй газ в очі.

Підсудний згідний з доказами зібраними відносно нього органами досудового слідства і вважає за недоцільне дослідження їх в судовому засіданні, так як вину у вчиненому злочині повністю визнає, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Покази ОСОБА_1 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, за вище встановлених обставин.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.125 КК України оскільки він своїм діями наніс потерпілому легкі тілесні ушкодження що не спричинило короткочасного розладу здоров`я

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Відповідно до ст.. 12 КК України кримінальне правопорушення , яке передбачено ч. 1 ст. 125 відноситься до кримінальних проступків.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами , які пом`якшують покарання щире каяття.

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - судом не встановлено.

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого проступку , особу підсудного, а саме те, що підсудний вину свою у вчиненні проступку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, зробив переоцінку своєї поведінки, позитивно характеризується за місцем проживання, враховуючи думку прокурора щодо необхідної міри покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у вигляді штрафу в межах ч.1 ст. 125 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, обвинуваченому не обирався та , враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України не убачає підстав для його визначення на цей час.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що складає 510 грн.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_4