ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2023року

м. Київ

справа № 736/1191/21

провадження № 51-3131 км 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківки Чернігівської області, який зареєстрований та проживає в цьому АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме за вироками Корюківського районного суду Чернігівської області: від 7 червня 2010 року за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; від 24 квітня 2012 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, статтями 70, 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; від 21 листопада 2016 року за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; від 21 грудня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК,

за касаційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 16 лютого 2020 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 9 листопада 2022 року ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді позбавлення волі:

- за ч. 2 ст. 289 КК - на строк 6 років без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 185 КК - на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 3 квітня 2021 року близько 00:10, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, відірвавши задню дошку в стіні гаража, розташованого поряд із будинком АДРЕСА_2 , проник у його середину, після чого відчинив вхідні двері зсередини, привів у рух та викотив на вулицю мотоцикл марки «Мінськ» моделі ММВЗ 3.11212, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Надалі без відома та всупереч волі власника ОСОБА_8 перемістив мотоцикл у с. Костючки Корюківського району, таким чином незаконно заволодів цим транспортним засобом вартістю 10 825 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у ніч із 7 на 8 квітня 2021 року близько 00:00, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, відкривши засув вхідних дверей господарської будівлі на території подвір`я багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав курку породи РедБро, вартістю 275 грн та одну світлодіодну лампочку вартістю 26 грн, що належать ОСОБА_9 , чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 301 грн.

30 квітня 2021 року близько 00:30 ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, з корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, прибув до огородженого домоволодіння, розташованого на АДРЕСА_4 і через відчинену хвіртку проник на його подвір`я, звідки викотив на вулицю скутер марки «HONDA DIO», номер двигуна НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_10 , без відома та всупереч волі останнього перемістив його на вул. Сіверську в тому ж місті.

4 травня 2021 року близько 17:00 ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, прибув до житлового будинку АДРЕСА_5 , де шляхом пошкодження навісного замка проник до його приміщення, звідки таємно викрав велосипед марки «Аїст», належний ОСОБА_11 , вартістю 1750 грн, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

8 травня 2021 року близько 22:00 ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, прибув до домоволодіння АДРЕСА_6 , де шляхом пошкодження металевої сітки огорожі проник на подвір`я цього господарства, що є сховищем, звідки таємно вчинив крадіжку дитячого електромобіля, належного ОСОБА_12 , вартістю 3891,60 грн, чим заподіяв останньому майнову шкоду на вказану суму.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року вирок місцевого суду залишено без змін.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення норм Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

На обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що суд апеляційної інстанції:

- усупереч приписам статей 370, 419, 439 КПК формально переглянув вирок, не надав вмотивованих відповідей на всі доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо допустимості доказів, доведеності або недоведеності обвинувачення, кваліфікації злочину та міри покарання. Висновки суду апеляційної інстанції ґрунтуються виключно на припущеннях, не містять посилань на відповідний матеріальний і процесуальний закону;

- виклав зміст вироку суду першої інстанції та висновки цього суду попри те, що вони були оспорені стороною захисту;

- фактично переписав з вироку встановлені судом першої інстанції обставини, залишивши поза увагою те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази провини ОСОБА_7 у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК, та двох епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК;

- усупереч статтям 370, 419 КПК не спростував доводів апеляційної скарги щодо недопустимості наданих стороною обвинувачення доказів;

- обмежився лише перерахуванням доказів, на які послався суд першої інстанції у вироку, а також загальними формулюваннями про правильність висновків цього суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, не взявши до уваги доводів апеляційної скарги сторони захисту стосовно того, що суд першої інстанції усупереч вимогам ст. 86 КПК обґрунтував вину ОСОБА_7 недопустимим доказами, базуючись лише на припущеннях, що суперечить положенням ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК;

- необґрунтовано не задовольнив клопотання сторони захисту про дослідження доказів і в судовому засіданні не дослідив доказів, а саме: протоколів огляду місця події від 3 квітня, 1, 6 та 12 травня 2021 року та відеофайлу до них, висновку дактилоскопічної експертизи від 31 травня 2021 року № СЕ-19/125-21/4484-Д; заяви ОСОБА_7 від 1 травня 2021 року про добровільну видачу ключів від скутера «Хонда Діо»;

- порушуючи вимоги ст. 284 КПК, не закрив кримінальне провадження в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК та за двома епізодами за ч. 3 ст. 185 КК.

На переконання захисника, всі вищезазначені порушення перешкодили постановленню законного та обґрунтованого рішення, чим, на його думку, допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ч. 1 ст. 412 КПК).

Позиції учасників судового провадження

Захисник підтримав вимоги касаційної скарги та просив їх задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення касаційної скарги.

Мотиви Суду

Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обґрунтованість засудження ОСОБА_7 за вчинення крадіжки з проникненням майна потерпілої ОСОБА_9 та правильність кваліфікації таких його дій у касаційній скарзі не оспорюється, тому в цій частині рішення суду апеляційної інстанції не переглядається.

Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

З огляду на положення статей 433, 438 КПК Суд виходить із тихфактичних обставин провадження, які встановлені судами попередніх інстанцій.

Як убачається з вироку, висновки про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 3 ст. 185 КК (за епізодами крадіжок у потерпілої ОСОБА_11 і потерпілогоОСОБА_12 ), ґрунтуються на зібраних і досліджених судом першої інстанції доказах, зокрема на показаннях:

- свідка ОСОБА_13 про те, що 03 квітня 2021 року неподалік двору батьків у кущах побачила мотоцикл. Коли приїхали працівники поліції з ОСОБА_7 та власником мотоцикла, їх із матір`ю залучили понятими до слідчої дії, під час якої ОСОБА_8 впізнав свій мотоцикл, а ОСОБА_7 повідомив, що заволодів цим мотоциклом, який стояв у гаражі;

- свідка ОСОБА_14 , рідного брата засудженого, про те, що навесні 2021 року вночі його розбудив брат, просив допомогти завести мотоцикл, говорив, що взяв мотоцикл покататися;

- свідка ОСОБА_15 стосовно того, що близько року тому у вечірню пору на виїзді з м. Корюківки проїжджав ОСОБА_7 на мопеді Хонда синього кольору, він добре його розгледів;

- свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , про те, що на початку травня 2021 року працівники поліції запросили їх бути понятими під час слідчої дії, у ході якої ОСОБА_7 видав працівникам поліції ключі від скутера та повідомив, що скутер викрав на вул. Чернігівській у м. Корюківці;

- потерпілої ОСОБА_11 про те, що у травні 2021 року до неї додому заходив ОСОБА_7 з її знайомим, просив у неї велосипед, але вона відмовила. Після цього вона пішла з дому, а коли повернулася, то замок на вхідних дверях будинку був зірваний і у веранді не було велосипеда;

- свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 про те, що вони були понятими під час огляду місця події на центральному пляжі в м. Корюківці. Як зазначили свідки, ОСОБА_7 добровільно, без будь-якого тиску зі сторони працівників поліції показав місце, де скинув у водойму велосипед, який за два дні до цього викрав у ОСОБА_11 ;

- свідків ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , понятих у ході огляду місця події на вул. Братчикова в м. Корюківці. Під час слідчої дії ОСОБА_7 добровільно, без будь-якого тиску, самостійно, без підказок, пояснив, що 7 травня 2021 року викрав дитячий автомобіль з метою його продажу.

Були предметом дослідження суду першої інстанції також і інші досліджені судом докази, зокрема дані:

- протоколу огляду місця події від 3 квітня 2021 року та фототаблиці до нього, згідно з яким зафіксовано проведення огляду господарського приміщення, а саме гаража, за участю потерпілого ОСОБА_8 . В ході огляду на тильній стороні гаража у стіні є отвір, з якого, зі слів ОСОБА_8 , було здійснено незаконне заволодіння належним йому мотоциклом марки «Мінськ», модель ММВЗ 3.11212, 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сіро-блакитного кольору;

- протоколу огляду місця події від 3 квітня 2021 року, згідно з яким зафіксовано огляд ділянки місцевості поряд із будинком АДРЕСА_7 у присутності понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , за участю потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Під час огляду було виявлено мотоцикл марки «Мінськ», ОСОБА_7 пояснив, що вказаний мотоцикл належить наочно знайомому йому ОСОБА_8 , і він заволодів ним у ніч з 2 на 3 квітня 2021 року з гаража на АДРЕСА_2 ;

- висновку експерта від 12 квітня 2021 року № 1752/21-24, відповідно до якого ринкова вартість мотоцикла марки «Мінськ», модель ММВЗ 3.112.12, 1992 року випуску, станом на 3 квітня 2021 року становила 10 825 грн;

- протоколу огляду місця події від 30 квітня 2021 року з фототаблицями, а саме господарства на АДРЕСА_4 , відповідно до протоколу під час огляду встановлено місце, звідки був викрадений скутер;

- протоколу огляду місця події від 1 травня 2021 року, згідно з яким на АДРЕСА_8 за житловими будинками було виявлено мопед «HONDA DIO», викрадений у ОСОБА_10 . Під час огляду мопеда було виявлено відбитки папілярних узорів. Під час слідчої дії потерпілий ОСОБА_10 зазначив, що на момент викрадення мопеда ключі від нього перебували у замку запалення, а на час проведення слідчої дії - відсутні;

- заяви ОСОБА_7 від 1 травня 2021 року, згідно з якою останній добровільно видав ключі від мопеда, який викрав у ніч з 29 на 30 квітня 2021 року;

- протоколу огляду місця події від 1 травня 2021 року, відповідно до якого зафіксовано добровільну видачу ОСОБА_7 ключів від мопеда, при цьому він пояснив, що мопед марки «Хонда Діо» синього кольору викрав у ніч на 30 квітня 2021 року з господарства, розташованого на АДРЕСА_4 ;

- висновку дактилоскопічної експертизи від 31 травня 2021 року №СЕ-19/125-21/4484-Д, згідно з яким два сліди одного і того самого пальця руки однієї особи, вилучені під час огляду місця події від 1 травня 2021 року, проведеного за фактом крадіжки скутера з двору на АДРЕСА_4 , залишені середнім пальцем лівої руки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколу огляду місця події від 5 травня 2021 року з фототаблицями, згідно з яким оглянуто господарство на АДРЕСА_5 , під час якого встановлено, що вхідні двері до будинку пошкоджені. При вході в будинок розміщена веранда, з якої, зі слів ОСОБА_11 , було викрадено велосипед;

- протоколу огляду місця події від 06 травня 2021 року та доданих до нього фототаблиць, відповідно до якого зафіксовано проведення огляду ділянки місцевості на території центрального міського пляжу в м. Корюківці на вул. Червонохуторській. Під час слідчої дії ОСОБА_7 зазначив, що саме в це місце водойми він 04 травня 2021 року скинув велосипед, який викрав з будинку ОСОБА_11 ;

- висновку товарознавчої експертизи від 23 травня 2021 року № 2192/21-24, згідно з яким ринкова вартість велосипеда чоловічого марки «Аїст» станом на 4 травня 2021 року могло становити 1750 грн;

- протоколу огляду відеофайлу 1_2021.05.04._17.15_17.30 на диску DVD-RW, наданого ПАТ «Словянські шпалери-КФТП», від 25 травня 2021 року, згідно з яким було відтворено події, зафіксовані 4 травня 2021 року в період із 17:15 до 17:30, а саме о 17:25 ОСОБА_7 , тримаючи в руках велосипед, переходить через дорогу до водойми та скидає велосипед у ставок, а потім йде в напрямку фабрики ПАТ «Слов`янські шпалери-КФТП»;

- протоколу огляду місця події від 12 травня 2021 року з фототаблицями, відповідно до якого оглянуто господарство на АДРЕСА_6 за участю ОСОБА_7 .. Під час огляду на подвір`ї даного господарства виявленого дитячий електромобіль, ОСОБА_7 пояснив, що викрав його з домоволодіння АДРЕСА_6 в ніч із 7 на 8 травня 2021 року. На електромобілі виявлено сліди пальців рук;

- висновку судової товарознавчої експертизи від 27 травня 2021 року № 2607/21-24, відповідно до якого вартість дитячого електромобіля марки «SЕCA» станом на 8 травня 2021 року становила 3891,60 грн;

- висновку дактилоскопічної експертизи від 1 червня 2021 року № СЕ-19/125-21/4485-Д, згідно з яким слід пальця руки, вилучений під час огляду місця події 12 травня 2021 року, проведеного за фактом крадіжки дитячого електромобіля, залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_7 .

Оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Суд апеляційної інстанції погодився з такими висновками місцевого суду і навів у своєму рішенні підстави, з яких вважав необґрунтованими доводи апеляційної скарги сторони захисту.

Так, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги захисника щодо достовірності показань свідка ОСОБА_15 в частині обвинувачення за фактом незаконного заволодіння скутером. Зокрема, цей суд зазначив, що сторона захисту на підтвердження такої позиції навела лише показання самого засудженого, тоді як показання цього свідка підтверджують висунуте обвинувачення, узгоджуються з іншими доказами у справі та були враховані лише в сукупності з ними, а тому не викликали жодних обґрунтованих сумнівів.

На спростування доводів апеляційної скарги захисника про те, що на місці огляду події відбитки пальців на мотоциклі та потім на електромобілі ОСОБА_7 міг залишити перед слідчою дією, оскільки на прохання поліцейських притримував мотоцикл та роздивлявся дитячий електромобіль, суд апеляційної інстанції зазначив, що згідно з показаннями свідків ОСОБА_7 в ході огляду добровільно повідомив обставини вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, на переконання суду апеляційної інстанції, провина ОСОБА_7 також підтверджується сукупністю інших доказів, досліджених під час судового розгляду. З урахуванням цього суд визнав доводи апеляційної скарги у цій частині такими, що не відповідають фактичним обставинам.

Водночас, зважаючи на ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції виходить лише з тих обставин, які було встановлено судами попередніх інстанцій.

Крім цього, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції твердження в апеляційній скарзі захисника про те, що визнавальні показання ОСОБА_7 в ході досудового розслідування він надав у результаті фізичного та психологічного тиску на нього з боку працівників поліції. Так, суд апеляційної інстанції дослідив постанову старшого слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією в м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_22 від 17 жовтня 2022 року про закриття кримінального провадження щодо службових осіб Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області, на тій підставі, що будь-яких даних, які б вказували на протиправність дій цих осіб, а також будь-якого перевищення ними влади або службових повноважень із застосуванням насильства за обставин, повідомлених ОСОБА_7 , в ході досудового розслідування не було здобуто.

На спростування доводів апеляційної скарги щодо нероз`яснення ОСОБА_7 його прав в ході проведення слідчих дій та стосовно незалучення захисника на його вимогу суд апеляційної інстанції зазначив, що ці доводи спростовуються відомостями у відповідних протоколах слідчих дій, в яких міститься підпис обвинуваченого, про роз`яснення йому відповідних прав, до того ж він не зазначав про наявність будь-яких заперечень чи зауважень.

Водночас захисник, посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції не спростовані доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів, а саме: протоколу огляду місця подій від 3 квітня 2021 року та відеофайлу до нього; заяви ОСОБА_7 від 1 травня 2021 року про добровільну видачу ключів від скутера; протоколу огляду місця події від 1 травня 2021 року; висновку дактилоскопічної експертизи від 31 травня 2021 року №СЕ-19/125-21/4484-Д; показань свідка ОСОБА_15 ; протоколу огляду місця події від 6 травня 2021 року; протоколу огляду місця події від 12 травня 2021 року та доданих до нього фототаблиць, не наводить належних обґрунтувань, яким чином, на його думку, зазначене, з огляду на вищевказане та на сукупність усіх здобутих у кримінальному провадженні доказів, перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Дав оцінку суд апеляційної інстанції також доводам сторони захисту щодо невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості злочину.

Вищенаведеним спростовуються доводи касаційної скарги захисника про те, що суд апеляційної інстанції переписав вирок та не надав умотивованих відповідей на всі доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо доведеності або недоведеності обвинувачення, кваліфікації злочину та міри покарання.

Ухвала суду апеляційної інстанції в цілому відповідає вимогам статей 370 та 419 КПК.

Що стосується тверджень захисника, зазначених у касаційній скарзі, про те, що апеляційний суд залишив поза увагою викладене у його апеляційній скарзі клопотання про повторне дослідження доказів, то Суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, захисник у прохальній частині своєї апеляційної скарги просив суд апеляційної інстанції повторно дослідити окремі докази та допитати свідка ОСОБА_15 .

Під час касаційного розгляду Судом встановлено, що вказане клопотання обвинуваченого суд апеляційної інстанції залишив поза увагою.

Статтею 412 КПК передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на зазначене Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до ухвали апеляційного суду, питання належності та допустимості показань ОСОБА_15 , а також протоколів огляду за участю засудженого були предметом перевірки в суді апеляційної інстанції, який зазначив, що вказані докази були отримані відповідно до вимог КПК та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для висновку про те, що вони є неналежними та недопустимими доказами.

Крім того, Суд звертає увагу, що відповідно до технічного запису судового засідання суду апеляційної інстанції на стадії вирішення клопотань сторона захисту не вказувала про наявність у неї такого клопотання та не наводила будь-яких обґрунтувань щодо необхідності повторного дослідження доказів з огляду на положення ч. 3 ст. 404 КПК, а саме не наводила обставин, за яких вищенаведені докази були досліджені місцевим судом неповно або з порушенням. Такі підстави захисник не навів у поданих ним апеляційній та касаційній скаргах.

Урахувавши вищезазначене, Суд дійшов переконання, що порушення апеляційним судом ст. 404 КПК, на які вказує захисник, у даному випадку не є істотними, а тому не може бути безумовною підставою для скасування по суті правильного судового рішення.

Отже, Суд не встановив даних, які би свідчили про допущення судами такого істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, або про те,що в цьому кримінальному провадженні неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин відсутні обґрунтовані підстави для задоволення вимог касаційної скарги.

Керуючись статтями 369, 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

касаційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 16 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3