Справа № 473/6854/23
Номер провадження 1-кс/473/1412/2023
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою

"11" грудня 2023 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 ,

слідчого Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянув клопотання слідчого Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0001315, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора та сторони захисту,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що за версією органу досудового розслідування він, в період воєнного стану, який введений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102 - ІХ від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією з боку Російської Федерації проти України, будучи раніше судимим за корисливий злочин, судимість за вчинення якого не знята, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний корисливий злочин.

09 грудня 2023 року приблизно о 13:50 годині, підозрюваний ОСОБА_6 перебував на законних підставах за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_7 , а саме в приміщенні її житлового будинку АДРЕСА_1 , де між останніми відбувалась словесна сварка на побутовому підґрунті. В ході вказаної сварки, підозрюваний ОСОБА_6 побачив в лівій кишені куртки, в яку була одягнута потерпіла ОСОБА_7 , належний їй мобільний телефон моделі «Samsung A02s» (1МЕІ: НОМЕР_2, 1МЕ2: НОМЕР_1 ), вартістю 2 600 гривень.

В цей момент у підозрюваного ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна. В подальшому, підозрюваний ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи те, що його дії є очевидними для потерпілої ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, шляхом ривку своєю правою рукою відкрито заволодів мобільним телефоном моделі «Samsung A02s» (1МЕІ: НОМЕР_2, 1МЕ2: НОМЕР_1 ), вартістю 2 600 гривень, який належав потерпілій ОСОБА_7 ,

Після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном підозрюваний ОСОБА_6 зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

За версією органу дорсудового розслідування підозрюваний ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 2600 гривень.

09 грудня 2023 року за даним фактом, слідчим Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області внесено відомості до ЄРДР №00013125, з правовою кваліфікацією ч.4 ст.186 КК України.

09 грудня 2023 року о 21 годині 35 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку ст. ст. 208 - 211 КПК України.

10 грудня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто грабіж, вчинений в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Сторона захисту заперечувала проти обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якший вид запобіжного заходу в виді особистого зобов`язання, або домашньог оарешту за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході проведення кримінального провадження під номером №0001315 встановлені обставини, які є достатніми відповідно до п.2 ч.1 ст.196 КПК України, та свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в виді можливості підозрюваного ОСОБА_6 , впливати на потерпілу та свідків, продовжувати злочинну діяльність, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В клопотанні поданому до суду зазначено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років. Підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працює, за місцем реєстрації в місті Южноукраїнську Миколаївської області не мешкає, є судимим за скоєння злочину проти власності, вчинив інкримінований йому злочин в період іспитового строку, а це в сукупності дає привід вважати, що він може продовжувати свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише з застосуванням до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Більш м`які види запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 не забезпечать належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та під час судового розгляду у кримінальному провадженні та не зможуть запобігти настанню вище перерахованих ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з вимог ч.1 ст.183 КПК України, відповідно до якого тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно, і прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При цьому слідчий суддя виходить також з судової практики ЄСПЛ, в якій даним судом було зазначено, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з вимог ч.2 ст.183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В судовому засіданні під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, поданого до суду відносно підозрюваного ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу, що дає підстави для задоволення даного клопотання про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

У відповідності з вимогами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 вказаної статті.

Враховуючи, що відповідно до ч.3 ст.183 КПК України у кримінальному провадженні, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя вважає можливим в даному провадженні визначаючи розмір застави, з враховунням майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_6 , а також ризиків, передбачених ст.177 КПК України, за необхідне визначити суму застави у розмірі 80 /вісімдесяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто /2684х80/ = 214 720 /двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять/ гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.176-178, 183, 194, 196, 205, 206 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Первомайськ Миколаївської області, громадянину України, освіта базова загальна середня, не працює, сімейний стан - не одружений, мешкає в цивільному шлюбі з ОСОБА_8 , на утриманні якої знаходиться малолітня дитина 2023 року народження, зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , судимому 16 січня 2023 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.4 ст.185 КК України до 05 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням та звільненням від основного покарання з іспитовим строком 03 роки - обрати запобіжний захід в виді тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський СІЗО" до 07 лютого 2024 року включно.

Визначити розмір застави - у розмірі 80 /вісімдесят/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто /2684х80/ = 214 720 /двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять/ гривень.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора або суду, не відлучатися з місця проживання на території України, без дозволу зазначених осіб, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання на території України, виключити спілкування з потерпілою ОСОБА_7 та свідками у даному кримінальному провадженні.

В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , більш м`якшого ніж тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський СІЗО", а саме особистого зобов`язання - відмовити.

В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , більш м`якшого ніж тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський СІЗО", а саме домашнього арешту в певний час доби за адресою: АДРЕСА_2 - відмовити.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою вручити підозрюваному за ч.4 ст.186 КК України ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.310 КПК України.

Подача апеляції до суду апеляційної інстанції не зупиняє виконання даної ухвали слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1