УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 577/2341/22

провадження № 51 - 5320 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2023 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 31 травня 2023 року щодо нього,

встановив:

За вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 436-2 КК та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 31 травня 2023 року вирок місцевого суду залишено без змін.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_4 , який є громадянином України, будучи проросійськи налаштованою особою, достовірно знаючи про розв`язання Російською Федерацією агресивної війни проти України та введення у зв`язку з цим воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 продовжений на території України з 05 години 30 хвилин 25 березня 2022 року строком на 30 діб та підтримуючи агресивну політику Російської Федерації, діючи умисно 22.04.2022, перебуваючи в публічному місці, а саме, в приміщенні магазину продуктів харчування, а також біля нього, який розташований за адресою: Сумська область, м. Конотоп, вул. Будівельників, буд. 28 в стані алкогольного сп`яніння, в присутності свідків, які в той час перебували в приміщенні вказаного магазину та біля нього, заперечував збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, визнавав правомірною збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, та глорифікував представників збройних формувань Російської Федерації.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, будучи проросійськи-налаштованою особою, що підтримує агресивну політику Російської Федерації та звинувачує Українську владу в розв`язуванні та ескалації конфлікту між Україною та Російською Федерацією з 2014 року, 22.04.2022, близько 13 години, перебуваючи у приміщені магазину «Продукти» за адресою м. Конотоп, вул. Будівельників 28, в розмові зі свідком ОСОБА_5 , діючи ініціативно, активно та переконливо, під час особистого спілкування з ним, маючи на меті схиляння інших людей до своєї позиції, стверджував: «Ви тут всі «бандерівці», ви не розумієте, як добре буде жити при Росії» та «В Луганську та на Донбасі не Російська Федерація вбиває людей, а ЗСУ знищують українців», таким чином вчинивши заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту та визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , не зупиняючись на скоєному та, продовжуючи свої злочинні дії, будучи проросійськи-налаштованою особою, що підтримує агресивну політику Російської Федерації та звинувачує Українську владу в розв`язуванні та ескалації конфлікту між Україною та Російською Федерацією з 2014 року, 22.04.2022, близько 13 години , перебуваючи біля магазину «Продукти» за адресою м. Конотоп, вул. Будівельників 28, в розмові зі свідком ОСОБА_6 , діючи ініціативно, активно та переконливо під час особистого спілкування з ним, маючи на меті схиляння інших людей до своєї позиції, стверджував: «Коли прийде Росія з військами, то буде наводити тут свої порядки і тобі відразу буде не переливки», таким чином вчинивши глорифікацію представників збройних формувань Російської Федерації.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , не зупиняючись на скоєному, та продовжуючи свої злочинні дії, будучи проросійськи-налаштованою особою, що підтримує агресивну політику Російської Федерації та звинувачує Українську владу в розв`язуванні та ескалації конфлікту між Україною та Російською Федерацією з 2014 року, 22.04.2022, близько 13 години, перебуваючи біля магазину «Продукти» за адресою м. Конотоп, вул. Будівельників 28, в розмові зі свідком ОСОБА_7 , діючи ініціативно, активно та переконливо, під час особистого спілкування з нею, маючи на меті схиляння інших людей до своєї позиції, стверджував: «В м. Буча стріляють самі українці, потім роблять фотографії, для того, щоб весь світ думав, що це робить Російська Федерація і ще потрібно довести, що це саме РФ», «Що для українців мало того, що відбувалося в м. Буча», таким чином вчинивши заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи проросійськи-налаштованою особою, що підтримує агресивну політику Російської Федерації та звинувачує Українську владу в розв`язуванні та ескалації конфлікту між Україною та Російською Федерацією з 2014 року, не зупиняючись на скоєному, та продовжуючи свої злочинні дії, 22.04.2022, близько 13 год. 30 хв., біля магазину «Продукти» за адресою м. Конотоп, вул. Будівельників 28, в розмові зі свідком ОСОБА_8 , діючи ініціативно, активно та переконливо, під час особистого спілкування з ним, маючи на меті схиляння інших людей до своєї позиції, стверджував: «Те що відбувається зараз в Бучі, роблять самі українці, вони самі фотографують, та викладають це в мережу інтернет, для того щоб думали, що це робить Росія. Ще потрібно довести, що це роблять російські війська, та що це взагалі замало для народу України». У подальшому , після заперечення ОСОБА_8 , жителя м. Буча Київської області, щодо даних висловлювань обвинуваченого ОСОБА_4 , останній заявив, що «через 3 дні прийдуть війська Росії, будуть вбивати та настане «Русскій мір», що тут всі «бандерівці», які не розуміють, як добре буде жити при іншій владі», таким чином вчинивши заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту та визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Згідно науково-консультаційного висновку спеціаліста від 06.07.2022 - кандидата педагогічних наук, доцента, доцента кафедри гуманітарних дисциплін Сумської філії Харківського Національного університету Внутрішніх справ ОСОБА_9 , складеного за результатами проведення 06.07.2022 за її участі огляду матеріалів кримінального провадження №0000439 від 17.06.2022, а саме, протоколів допиту свідків, у зазначених протоколах наявні висловлювання, які містять: заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту та визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та глорифікацію представників збройних формувань Російської Федерації.

За таких обставин, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 436-2 КК - заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту та визнанні правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та глорифікації представників збройних формувань Російської Федерації.

Засуджений ОСОБА_4 у касаційній скарзі, посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить змінити оскаржувані судові рішення та зменшити йому строк покарання.

Свої вимоги засуджений мотивує тим, що судами під час призначення йому покарання не враховано те, що він є переселенцем з 2014 року, має на утриманні батьків, які потребують допомоги.

Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

За частиною 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК, і правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі засудженого не оспорюються.

Доводи засудженого про невідповідність призначеного йому покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

З огляду на указану мету й вищезазначені принципи покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

За змістом ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання й тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначено, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги під час призначення покарання.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору форми реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Як убачається з матеріалів за скаргою, місцевий суд під час призначення ОСОБА_4 виду та розміру покарання врахував, характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, хоча має працездатний вік, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його характер - злочин проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, відомості, викладені в досудовій доповіді про високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, високий ризик небезпеки для суспільства і окремих осіб, а також те, що виправлення без ізоляції від суспільства неможливе і може становити високу небезпеку для суспільства. Враховуючи обставину, що пом`якшує покарання - хворобливий стан, обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та в умовах воєнного стану. Суд дійшов висновку, що для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченого є достатнім покарання у виді позбавлення волі, визначене в межах санкції статті.

Апеляційний суд ретельно перевіривши доводи засудженого з приводу невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, обґрунтовано залишив без задоволення апеляційну скаргу засудженого.

При цьому суд апеляційної інстанції слушно зазначив, що по своєму виду та розміру призначене ОСОБА_4 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчиненню нових злочинів, та відповідає вимогам ст. 65 КК.

Також, суд зазначив, що стан здоров`я обвинуваченого судом першої інстанції враховано, підстав для того, що обвинувачений не може відбувати покарання за хворобами не встановлено, відомостей про те, що засуджений будучи не працевлаштованим утримував батьків немає, а відсутність скарг сусідів само по собі не може стати підставою для пом`якшення покарання. А щодо служби в ЗСУ то таке питання регулюється окремим порядком, визначеним ст. 616 КПК.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з таким висновком і вважає, що призначене ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, принципу індивідуалізації, є достатнім та необхідним для виправлення засудженого й попередження вчинення ним нових злочинів.

Ухвала апеляційного суду належним чином обґрунтована та відповідає приписам статей 370, 419 КПК.

Таким чином, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги захисника немає.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2023 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 31 травня 2023 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3