Справа № 163/1777/23
Провадження № 1-кп/163/174/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000207 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Шацьк Ковельського району Волинської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , що проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, вищої освіти, одруженого,старшого водолаза водолазно-рятувального відділення (смт. Шацьк) групи водолазно-рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Волинській області, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 близько 14:30 години 28червня 2023 року, керуючи автомобілем «Фольксваген Пассат», номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі М-07, неподалік супермаркету «Добробут», що по вулиці Прикордонників 5а в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області, в порушення п.п.2.3б, д, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху був неуважним, не переконався, що рух керованого ним транспортного засобу буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого, після виїзду праворуч, за межі проїзної частини на праве узбіччя, яке не призначене для руху транспортних засобів допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою лівою частиною причепа «Schmitz-Gotha», номерний знак НОМЕР_2 , який перебував у складі сідлового тягача «DAF», номерний знак НОМЕР_3 . В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в приміщенні КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади».

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю і показав, що 28.06.2023 разом з батьком своєї дружини ОСОБА_7 доставляли до належного кафетерію його дружині продукти харчування. Під час керування автомобілем йому в очі сліпило сонце, в цей момент тесть попросив виключити кондиціонер та тихіше зробити музику, з цією метою він на певний період відволікся, в той же час мабуть придрімав, точно не пам`ятає, та відчув удар, зрозумівши що відбулось ДТП. В подальшому тестя було госпіталізовано спочатку в Любомльську ЦРЛ, пізніше в Луцьку міську лікарню, де вони з дружною постійно відвідували його, забезпечували лікування, а після смерті організували процес поховання. Просив суд суворо його не карати та не позбавляти права керування транспортирними засобами, оскільки вину визнає, щиро кається, а право керування транспортними засобами необхідне для належного забезпечення умов проживання його сім`ї та переміщення до місця роботи, що знаходиться в смт.Шацьк.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що обвинувачений в даному провадженні є її чоловіком з яким вони виховують двох спільних доньок, а загиблий внаслідок ДТП є її батько. Вказала, що протягом року поховала матір та батька, в яких була однією дитиною. Щодо даної ДТП зазначила, що кожний з водіїв може опинитись в такій ситуації. З обвинуваченим в них є повне розуміння та спільний тягар того що відбулось, вважає, що вони і так понесли непоправне горе і додаткове покарання буде надмірне та несправедливе на їхню сім`ю. Просила обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки він їй допомагає у її виді діяльності, де потрібний автомобіль, інших водіїв в сім`ї немає.

Обвинувачений і потерпіла в судовому засіданні заявили, що не оспорюють і визнають доведеними спосіб, час, місце вчинення злочину та фактичні обставини обвинувачення.

За таких обставин при згоді сторін кримінального провадження суд дослідив докази в порядку ч.3 ст.349 КПК України і приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , повністю доведена, а надана органом досудового розслідування кваліфікація його дій за ч.2 ст.286 КК України є правильною.

Обираючи міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним злочину; особу обвинуваченого, який має на утриманні двоє малолітніх дітей, позитивно характеризується по місцю працевлаштування і вперше притягується до кримінальної відповідальності; обставини, що пом`якшують покарання.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що обвинувачений активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому, що виразилось у тому, що обвинувачений усвідомив протиправність своєї поведінки і ознаки його щирого розкаяння були очевидними для присутніх у судовому засіданні.

Обтяжуючі покарання обставини обвинуваченому не інкримінувались і судом не встановлені.

Суд також враховує те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, як і на нього не накладались стягнення за порушення Правил дорожнього руху. Те, що обвинувачений в присутності учасників судового розгляду виявив щире розкаяння у вчиненому, засудив свої дії, переконує в тому, що він має достатньо внутрішніх сил для виправлення і для такого виправлення немає необхідності в аж надто суворому покаранні. До того ж, потерпіла, його дружина просить призначити якомога м`якше покарання без позбавлення волі з огляду на те, що вона з обвинуваченим виховують двох малолітніх дітей, він допомагає у ведені господарства, залишившись без його допомоги їй буде вкрай тяжко.

Прокурор висловив позицію про призначення обвинуваченому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 року та з позбавленням права керування транспортними засобами.

Проте з огляду на конкретні обставини цієї справи, сімейний та родинний зв`язок між обвинуваченим, потерпілою та загиблим, позицію самої потерпілої, яку вона пов`язує, у тому числі, із подальшим її сімейним життя та добробутом, суд, з урахуванням принципу індивідуалізації призначення покарання, відсутності суспільного інтересу, вважає запропоновану стороною обвинувачення міру покарання надто суровою.

Загиблий в даному проваджені, обвинувачений та потерпіла є родичами, внаслідок даної ДТП з огляду на фактичні обставини та пояснення учасників справи, вони зазнали і так надмірного тягаря та покарання, що виразилось в смерті близької людини, та потребують довгого періоду часу на відновлення та сприйняття даної обставини. Тому, на переконання суду, в даному випадку надто суворе покарання обвинуваченому буде не співмірним з пережитим горем обвинуваченим та потерпілою, не буде сприяти відновлення їхнього балансу душевних переживань та спокою, а навпаки міститиме додатковий інформаційний та психологічний тиск.

Вище перелічені обставини судом розглядаються, як такі, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дозволяють застосувати ст.69 КК України та визначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.286 КК України, у вигляді штрафу, що буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Оскільки додаткове покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, є альтернативним, а доцільність у його застосуванні вирішується судом у кожному конкретному випадку, суд вважає не призначати обвинуваченому таке додаткове покарання з огляду на його визнавальні покази та наявність на утриманні малолітніх дітей, відсутність інших членів сім`ї які мають право керувати транспортними засобами.

Долю транспортних засобів та свідоцтв про їх реєстрацію як речових доказів слід вирішити згідно зі ст.100 КПК України із скасуванням арешту на майно.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.373, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і на підставі ст.69 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Долю речових доказів визначити так:

автомобіль «VolkswagenPassat», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який зберігається на території автомобільного майданчика відділення поліції № 1 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_5 , яке зберігається при матеріалах даного кримінального провадження, - повернути ОСОБА_5 , скасувавши накладений на них ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 червня 2023 року арешт;

автомобіль «DAF XF95.430», реєстраційний номер НОМЕР_3 , причіп «Schmitz-Gotha», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зберігаються на території автомобільного майданчика відділення поліції № 1 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області та свідоцтва про їх реєстрацію серії НОМЕР_6 , DR/ НОМЕР_7 , - повернути ФОП « ОСОБА_8 », скасувавши накладений на них ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 червня 2023 року арешт.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 3824 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) гривні судових витрат на проведення судовоїінженерно-транспортної експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому обвинуваченій та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1