Справа № 760/7013/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про продовження строку дії запобіжного заходу

у виді тримання під вартою

(повний текст)

24 жовтня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

провівши відкрите судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, дані про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005794 від 2 грудня 2020 р. та № 0000327 від 09.12.2022 та розглянувши клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що таємно викрав чуже майно, вчинивши крадіжку повторно, а також у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 03 листопада 2023 р. включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Прокурор подав суду письмове клопотання, в якому просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого.

В клопотанні прокурор вказав, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та ймовірного покарання, а також вчиняти інші корисливі злочини, а тому існують ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, що є підставою для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання заперечували. Захисник, зазначив, що клопотання необґрунтоване, а ризики відсутні. Вказав, що обвинувачений не порушував умов запобіжного заходу, а навпаки, належним чином виконував свої обов`язки. Звернув увагу також на те, що тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для застосування найтяжчого запобіжного заходу. В зв`язку із цим, просив суд застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю.

Обвинувачений захисника підтримав, просив змінити запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачують ОСОБА_5 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до наступних висновків.

Судом враховано тяжкість та міру покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, його вік.

На той факт, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, є обвинуваченим ще в одному провадженні, не працює, немає постійного джерела доходу, а тому може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення проти власності.

Обвинувачений розуміє, що йому може загрожувати реальний термін покарання, у разі доведеності його вини, тому останній може переховуватись від суду для уникнення кримінальної відповідальності.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, суд враховує особу обвинуваченого, також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , можливість переховуватись від суду, а тому із наведених вище аргументів вважає, що альтернативні запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Суд наголошує на тому, що виключний перелік ризиків, запобігти яким має запобіжний захід, визначений ч. 1 ст. 177 КПК України. Виходячи з цього суд не вправі зважати на інші ризики та має зазначати в ухвалі дійсні ризики, а не кожен раз різні чи нові. Враховуючи те, що судовий розгляд триває достатньо довго з об`єктивних причин, ризики із минулих судових засідань залишаються ті самі, оскільки процесуальна стадія не змінюється. Таким чином, кожного разу суд зазначає дійсні ризики, яким кожного разу надає нову оцінку.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства.

Разом з тим, оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою до обвинуваченого вже застосований, він підлягає продовженню, а не новому застосуванню, як того просить прокурор.

Виходячи із зазначеного, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із можливістю внесення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в сумі становить 53680 (п`ятдесят три тисяч шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Строк дії ухвали до 22 грудня 2023 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1