Номер провадження 11-сс/816/569/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 серпня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0001152 від 14 квітня 2023 року, яке перебуває в провадженні СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

31 серпня 2023 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27 жовтня 2023 року до 24.00 години з визначенням застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 серпня 2023 року та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначала, що наведені слідчим суддею ризики не давали підстав для обрання ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апелянт вважала, що є недоведеним ризик щодо переховування від органів досудового слідства та суду, з огляду на те, що ОСОБА_6 постійно проживає в м. Суми, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом з матір`ю, має інших родичів бабу та рідну тітку, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання.

Вказувала, що з огляду на воєнний стан на території України, виїзд підозрюваного за кордон, як чоловіка призовного віку є неможливим.

Зазначала,що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Наголошувала, що відповідно до правової позиції Європейського суду, відсутність у особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилитись до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне.

До початку апеляційного розгляду від захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без її участі. Від прокурора ОСОБА_8 також надійшла заява, в якій вона просила проводити розгляд без її участі.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника у відсутність учасників судового розгляду та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження Сумським РУП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001152 від 14 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

29 серпня 2023 року о 14 год 00 хв ОСОБА_6 був тимчасово затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

30 серпня 2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

31 серпня 2023 року до Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся слідчий Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у сумі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яке 31 серпня 2023 року було розглянуто та ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 жовтня 2023 року до 24.00 години з визначенням застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів вбачає, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Враховуючи, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на приведені у клопотанні органу досудового розслідування докази, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозра у причетності ОСОБА_6 до інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а тому, обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з врахуванням інкримінованого злочину, суд своїм рішенням забезпечив не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, визначення яких, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, офіційно не працює, постійного джерела доходів не має, не одружений, не має утриманців, раніше неодноразово судимий за крадіжку та сімейне насильство. Вказані факти дають достатні підстави вважати, що його дії, як і сам ОСОБА_6 , як особа, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може залишити місце проживання, переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути взагалі відповідальності за скоєне; вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, здобувати собі, як ніде не працююча особа, матеріальні засоби для існування; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

З огляду на викладене, попри доводи сторони захисту, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених стороною обвинувачення ризиків.

А тому, у зв`язку з цим, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_6 постійно проживає в м. Суми, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом з матір`ю, має інших родичів бабу та рідну тітку, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 серпня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4