Справа № 548/2834/23
Провадження №1-кс/548/663/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2023 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про арешт майна.

В клопотанні вказував, що 04.12.2023 року в м. Хорол по вул. Котляревського працівниками СРПП ВП №2 Лубенсього РВП ГУНП в Полтавській області був зупинений автомобіль AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , в ході перевірки автомобіля, водій автомобіля надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію ТЗ з явними ознаками підробки.

Відомості за вказаним фактом начальника СД ВП №2 Лубенського РВП внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато розслідування у кримінальному провадженні №0000232 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.

04.12.2023 року в ході ОМП було вилучено автомобіль «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

05.12.2023 за постановою дізнавача автомобіль «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000232 від 05.12.2023.

Як вказує прокурорз метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, є потреба накладення арешту на автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в зв`язку з чим він і звернувся до суду з даним клопотанням.

Прокурор Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, направив письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Володілець майна щодо якого є клопотання про арешт, а саме автомобіля «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії серії НОМЕР_2 року ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя з`ясувавши позицію прокурора, дослідивши матеріали клопотання, належно оцінивши наявні докази приходить до висновку, що дане клопотання підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Органом досудового розслідування встановлено, що 04.12.2023 року в м. Хорол по вул. Котляревського працівниками СРПП ВП №2 Лубенсього РВП ГУНП в Полтавській області був зупинений автомобіль AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , в ході перевірки автомобіля, водій автомобіля надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію ТЗ з явними ознаками підробки.

Відомості за вказаним фактом начальника СД ВП №2 Лубенського РВП внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато розслідування у кримінальному провадженні №0000232 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.

04.12.2023 року в ході ОМП було вилучено автомобіль «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

05.12.2023 за постановою дізнавача автомобіль «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000232 від 05.12.2023.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Тобто відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту в даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, а підставою відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд врахував:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000232 від 05.12.2023 року встановлені обставини, які вказують на те, що вилучені 04.12.2023 року автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є такими, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення у і відповідно до ст. 98 КПК України виступають речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дослідив зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшов обґрунтованого висновку, про те, що накладення арешту на автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 05.12.2023 року їх визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, як такі, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.

Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав) не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Приймаючи рішення про арешт майна слідчий суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню процесуальних рішень по кримінальному провадженню, оскільки зазначені у клопотанні автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, відповідають критеріям зазначеним у ст.98 КПК України.

Таким чином, враховуючи, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст.171 КПК України, а вказані в ньому автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.98 КПК України, то на вказане майно слід накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Задовольнити клопотання прокурора Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.

Накласти арешт на майно автомобіль «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , якими користується ОСОБА_4 , які є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, відчуження, - для забезпечення збереження з позбавленням права відчудження, розпоряджання та використання, які зберігати: 1) автомобіль на території ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою м.Хорол, вул. Незалежності, 80; 2) свідоцтво в кімнаті речових доказів ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою м.Хорол, вул. Незалежності, 80 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1