Справа № 462/6114/23
провадження 1-кс/462/1915/23
У Х В А Л А

09 жовтня 2023 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , психолога ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000801 від 16 серпня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

встановив:

До Залізничного районного суду міста Львова надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській областіОСОБА_8 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000801 від 16 серпня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України в межах строку досудового розслідування, а саме до 17 листопада 2023 року включно без визначення розміру застави. В обґрунтування клопотання старший слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 16.08.2023 в період часу з 01:13 до 02:11 години, знаходячись в підземному переході, що на вул. Городоцька, 299 у м. Львові, маючи умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив напад на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого завдав останньому декілька ударів руками в область голови та обличчя, від яких останній впав на бетонне покриття, після чого ОСОБА_4 , використовуючи свою вікову та фізичну перевагу над потерпілим, продовжуючи свій злочинний умисел, наніс ОСОБА_9 множинні удари ногами в область обличчя, голови, грудної клітки та тулуба, чим спричинив потерпілому важку тупу травму, закриту черепно-мозкову травму, закритий перелом кісток носа, тупу травму органів грудної клітки, множинні переломи ребер з обох сторін, двобічний пневмо-гемотракс, забій легень важкого ступеню, аспіраційний синдром, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», за ступенем тяжкості мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження. Після чого ОСОБА_4 заволодів особистим майном потерпілого, а саме: барсеткою з ремінцем через плече чорного кольору вартістю 1000 гривень, мобільним телефоном марки «Ксіомі» вартістю 1500 гривень, паспортом громадянина України на прізвище ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловічим гаманцем коричневого кольору, який не становить матеріальної цінності та банківськими картками, які належать потерпілому ОСОБА_9 . ОСОБА_4 , вважаючи, що потерпілий ОСОБА_9 не подає ознак життя, припинив завдавати останньому удари та покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Отже, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними, для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_9 було своєчасно надано медичну допомогу. Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні закінченого замаху на вбивство - умисному протиправному заподіянні смерті людини з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, 16.08.2023 в період часу з 01:13 до 02:11 години, знаходячись в підземному переході, що на вул. Городоцька, 299 у м. Львові, маючи умисел на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив напад на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході якого завдав ОСОБА_9 декілька ударів руками в область голови та обличчя, внаслідок яких останній впав на бетонне покриття, після чого ОСОБА_4 , використовуючи свою вікову та фізичну перевагу над потерпілим, продовжуючи свій злочинний умисел, наніс ОСОБА_9 множинні удари ногами в область обличчя, голови, грудної клітки та тулуба, чим спричинив важку тупу травму, закриту черепно-мозкову травму, закритий перелом кісток носа, тупу травму органів грудної клітки, множинні переломи ребер з обох сторін, двобічний пневмо-гемотракс, забій легень важкого ступеню, аспіраційний синдром, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», за ступенем тяжкості мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження. Після чого ОСОБА_4 , заволодів особистим майном потерпілого, а саме: барсеткою з ремінцем через плече чорного кольору вартістю 1000 гривень, мобільним телефоном марки «Ксіомі» вартістю 1500 гривень, паспортом громадянина України на прізвище ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловічим гаманцем коричневого кольору, який не становить матеріальної цінності та банківськими картками, які належать потерпілому ОСОБА_9 . Після вчинення злочину ОСОБА_4 із викраденим майном з місця події зник. Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. 16.08.2023 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України. 17.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. В порядку ст. 63 Конституції України, підозрюваний відмовився від дачі показань. 18.08.2023 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 15- п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України. На підставі викладених доводів у клопотанні слідчий просить таке задовольнити, зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, що вчинені ним із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, а також існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України і такі станом на час подання вказаного клопотання не зменшились, зокрема можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що з місця події підозрюваний втік; може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що стверджується тим, що ОСОБА_10 втік з місця події з викраденими речами, може знищити інформацію, що збережена у соціальних мережах підозрюваного; може незаконно впливати на потерпілого та свідків шляхом переконання, залякування чи схиляння до зміни показань, в тому числі і силовими методами, оскільки проживає у одному районі із свідками у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, просили застосувати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою у виді цілодобового домашнього арешту.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала думку захисника.

Психолог ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 на даний час не має критичного ставлення до своїх дій, у скоєному звинувачує оточення, перекладає свою провину на інших, а тому підтримала думку прокурора.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ч. 3 ст. 197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Статтею 199 КПК України передбачений порядок розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам, передбаченим ст. ст. 184, 199 КПК України.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000801 від 16.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальні правопорушення, кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч 4 ст. 187 КК України. Згідно із постановою слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 кримінальне провадження № 0000801 від 16.08.2023 перекваліфіковано з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 18.08.2023 підозрюваному обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 14.10.2023 включно без визначення розміру застави.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, вказані злочини є тяжким та особливо тяжким, оскільки санкція статті передбачає позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавленням волі з конфіскацією майна та від 8 до 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна відповідно

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчим суддею враховуються обставини, які передбачені у ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 хоч є неповнолітнім, однак не одружений, не працює та не має офіційного джерела доходу, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, також слідчий суддя бере до уваги стан здоров`я підозрюваного, зокрема відсутність даних про те, що останній не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора, інформацію про його умови життя та виховання, а також ставлення до скоєного, те, що він фіксував вчинення ним вказаних правопорушень за допомогою власної відеокамери, відмову від дачі показань, що свідчить по відсутність бажання сприяти досудовому слідству та швидкому встановленню всіх обставин вчинення даних кримінальних правопорушень.

Із врахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, що були враховані і слугували підставою для обрання підозрюваному такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися, а інші більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

Таким чином клопотання слід задовольнити та продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Приписами ч. 3 ст. 197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Як видно з матеріалів клопотання, строк досудового розслідування завершується 17 листопада 2023 року, а тому саме до такої дати слід продовжити запобіжний захід.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для визначення застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 17 листопада 2023 року включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1