Справа №345/6470/23
Провадження № 1-кп/345/109/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, жителя і зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні має двох дітей, з вищою освітою, працюючого апаратником в ТОВ «Карпатнафтохім», особа з інвалідністю 3-ї групи, РНОКПП НОМЕР_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 придбав, зберігав, носив та збув вогнепальну зброю (крім гладкоствольної мисливської), бойові припаси без передбаченого законом дозволу за попередньою змовою групою осіб.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_2 з метою незаконного носіння, зберігання, придбання та збуту, без передбаченого законодавством України дозволу вогнепальної зброї та боєприпасів, у невстановлений досудовим розслідуванням місці та часі (але не пізніше 03.01.2023), вступив в злочинну змову з особою (військовослужбовцем), матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження, та при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, діючи з єдиним злочинним умислом придбав, носив та зберігав автомат АК-74 № НОМЕР_2 кал. 5,45-мм, промислового виробництва 1988 року випуску та 89 боєприпасів до вогнепальної нарізної зброї, які є проміжними військовими 5,45- мм патронами центрального бою із звичайною кулею, а також автомат АКС-74У номер НОМЕР_3 та 20 боєприпасів до вогнепальної нарізної зброї, які є 5,45-мм патронами центрального бою із звичайною кулею промислового виробництва, які придатні для стрільби та належать до категорії військової нарізної вогнепальної зброї та бойових припасів.

Надалі, діючи умисно з єдиним злочинним умислом на збут вищевказаної зброї та боєприпасів, за попередньою змовою з особою (військовослужбовцем), матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, усвідомлюючи наслідки спільних суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї, бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, з порушенням вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, без передбаченого законом дозволу, збув вищевказану зброю та боєприпаси за наступних обставин.

А саме, 23.02.2023, у період часу з 12:20 год. по 14:32 год., на території гаражного кооперативу, що за адресою Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Хіміків, в приміщені гаражу з координатами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , згідно попередньої домовленості про продаж автомата та боєприпасів за 60000 грн., діючи за попередньою змовою з особою (військовослужбовцем), матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_2 збув ОСОБА_6 автомат АК-74 № НОМЕР_2 кал. 5,45-мм, промислового виробництва 1988 року випуску та 89 боєприпасів до вогнепальної нарізної зброї, які є проміжними військовими 5,45-мм патронами центрального бою із звичайною кулею, промислового виробництва, отримавши від останнього частину грошових коштів у розмірі 20000 грн., а 28.02.2023, близько 13:00 год., на території заводу ТОВ «Карпатнафтохім», що по вул. Промислова у м. Калуш Івано-Франківської області, отримав від ОСОБА_6 решту грошових коштів в сумі 40000 грн.

09.05.2023 о 18 год. 34 хв. під час зустрічі в гаражному кооперативі по вул. Хіміків в м. Калуші, в гаражі з координатами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , згідно попередньої домовленості про продаж автомата та боєприпасів за 70000 грн., діючи за попередньою змовою з особою (військовослужбовцем), матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_6 частину грошових коштів у розмірі 20000 грн., а 30.05.2023, близько 16.00 год., в гаражному кооперативі по вул. Хіміків в м. Калуші, в гаражі з координатами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , незаконно збув ОСОБА_6 автомат АКС-74У номер НОМЕР_3 та 20 боєприпасів до вогнепальної нарізної зброї, які є 5,45-мм патронами центрального бою із звичайною кулею промислового виробництва за що отримав решту суми в розмірі 50000 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що правопорушення вчинив за вищенаведених обставин. Пояснив, що його добрий знайомий, який на даний час служить в лавах ЗСУ, привозив із зони бойових дій зброю і боєприпаси, а він за домовленістю збував. Так в лютому і травні 2023 року продав по одному автомату і патрони до них. Не мав наміру збагатитись за рахунок продажу зброї. Виручені кошти використовувались як волонтерська допомога для ЗСУ. Усвідомлює, що вчинив неправомірно, щиро розкаюється за свої неправомірні дії, обіцяє, що в подальшому правопорушення не вчинятиме. Просить врахувати його сімейний стан, стан здоров`я і суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки, ні стороною захисту, яка представлена самим обвинуваченим та його захисником, ні стороною обвинувачення, як представлена прокурором, не оспорюються обставини щодо: часу, місця і способу вчинення злочину, властивостей речей, які були предметом злочину, кола учасників злочинних діянь, а також форми вини у виді умислу зі сторони обвинуваченого, то зі згоди сторін кримінального провадження судом дослідження доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням письмових матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визначають місце знаходження речових доказів та розмір судових витрат. Щодо решти доказів, то суд визнав недоцільним їхнє дослідження, оскільки вони стосуються обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому суд переконався, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин справи та відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції. Також судом роз`яснено учасникам кримінального провадження наслідки щодо позбавлення у такому випадку права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю, а його злочинні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України як носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і позицію прокурора.

Зокрема, призначаючи покарання ОСОБА_2 суд враховує те, що він на обліку в лікаря нарколога не перебуває, по місцю праці та по місцю проживання характеризується виключно позитивно. Обвинувачений має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох дітей, офіційно працевлаштований, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки та соціально корисну поведінку. Він тривалий час займається волонтерською діяльністю, що підтверджується численними подяками громадських організацій та військових частин.

Окремо суд враховує, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 365/2023 від 19.10.2023 ОСОБА_2 на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій та на даний час будь-яким психічним розладом не страждав, виявляє ознаки органічного афективного розладу, стан ремісії, що згідно МКХ-10 F 06.3. Перебував і перебуває в стані, при якому здатен в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому на підставі ст. 66 КК України, суд відносить повне визнання вини та щире каяття, поганий стан здоров`я, що підтверджується численними медичними виписками і довідками.

Обставини, які б відповідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому, стороною обвинувачення в обвинувальному акті не наведено. Не встановлено таких обставин і в судовому засіданні.

З висновку досудової доповіді, складеної Калуським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 29.01.2024 року, вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_2 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе і не становити високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, обставини вчинення ним злочину, суспільну небезпечність цього правопорушення, наявність пом`якшуючих покарання обставин і призначити йому покарання відповідно до найнижчої межі санкції ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Захисниця наголосила, на тому, що обвинувачений розкаюється за вчинені дії, є молодою особою, судимості не має, має постійне місце роботи та проживання, а тому просить застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (див. п. 31 Рішення Sadocha v. Ukraine, заява № 77508/11), суд неодноразово повторював, що для того, щоб втручання було пропорційним, воно має відповідати серйозності вчиненого правопорушення, а санкція серйозності злочину, який вона має покарати.

Як було роз`яснено Верховним судом у своїй постанові від 16 серпня 2018 року (справа № 183/163/14, провадження № 51-3549 км18) питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи наведене, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 263 України у виді позбавлення волі відповідно до найнижчої межі санкції.

Враховуючи характер суспільно-небезпечних діянь, вище зазначені дані про особу обвинуваченого, зокрема стан його здоров`я, пом`якшуючі покарання обставини, вчинення злочину без обтяжуючих покарання обставини, критичне ставлення обвинуваченого до своїх неправомірних дій, що в сукупності свідчить про можливість його виправлення без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку про можливість на підставі ст.75 КК України звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю два роки, із покладенням на нього відповідних обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження скоєння ним нових правопорушень.

30.05.2023 ОСОБА_2 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 01.06.2023 внесено заставу і ОСОБА_2 звільнено з під варти. Тому цей період перебування під вартою слід зарахувати обвинуваченому в строк відбування покарання.

Відповідно до положень ст. 374 КПК України, суд вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження і скасовує арешт майна.

Ухвалою слідчого від 14.09.2023 обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді застави, який слід залишити в силі до набрання вироком суду законної сили задля забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, враховуючи, що кримінальне правопорушення було вчинене не одноособово обвинуваченим ОСОБА_2 , а в змові з особою, матеріали досудового розслідування щодо якого виділені в окреме провадження, то з ОСОБА_2 слід стягнути половину вартості судових витрати, пов`язаних із проведенням експертиз на досудовому слідстві, які мають доказове значення в межах даного кримінального провадження.

Питання щодо речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України,

у х в а л и в:

Засудити ОСОБА_2 та визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з випробуванням з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає наступні покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати ОСОБА_2 в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 30.05.2023 року по 01.06.2023 року з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід у виді застави щодо ОСОБА_2 залишити без змін до вступу вироку в законну силу зобов`язавши його прибувати за кожного вимогою до суду. З моменту набрання вироком законної сили, вважати, що запобіжний захід у виді застави припинив свою дію.

Після набрання вироком законної сили, заставу у розмірі 53680,00 гривень, внесену 01.06.2023 р. ОСОБА_7 , як запобіжний захід за ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.06.2023 р. справа № 344/9771/23 (квитанція від 01.06.2023 р., № квитанції 0.0..1, код квитанції: 9307-3442-0521-1912) повернути заставодавцю - ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати:

- 566,34 грн. за проведення експертизи №СЕ-19/109-23/3953-БЛ від 12.04.2023;

- 755,12 грн. за проведення експертизи №СЕ-19/109-23/3954-БЛ від 12.04.2023;

- 956,00 грн. за проведення експертизи №СЕ-19/109-23/7141-БЛ від 19.07.2023;

- 478,00 грн. за проведення експертизи №СЕ-19/109-23/7142-БЛ від 20.07.2023;

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківської міського суду Івано-Франківської області від 05.06.2023 року (справа № 344/9701/23, провадження № 1-кс/344/3800/23).

Речові докази:

-телефон «Iphone 7» із сімкартою НОМЕР_6 , предмет схожий на мисливський ніж, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_2 ;

-автомобіль «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_7 , який зберігається на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, грошові кошти в сумі 1500 грн., які зберігають в банківській установі АТ КБ "ПриватБанк" - повернути ОСОБА_8 ;

-грошові кошти в сумі 10500 грн., які зберігають в банківській установі АТ КБ "ПриватБанк" конфіскувати;

- автомат «АК-74», 1 магазин, 89 боєприпасів калібру 5,45; «АКС-74У», 1 магазин, 20 патронів калібру 5,45, які зберігаються в УЛМТЗ ГУНП в Івано-Франківській області залишити на зберіганні там же до вирішення їхньої долі в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000684 від 04.12.2023;

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ