УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власників майна адвоката ОСОБА_4 , власниці майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000649 від 24.12.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН РОЗСЛІДУВАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Слідчим управлінням Головного управління Національної полції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000649 від 24.12.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Одеської митниці ДМС та ГУ ДПС в Одеській області, зловживаючи своїм службовим становищем та діючи всупереч інтересам служби, на користь підприємств-експортерів, здійснюють оформлення операцій з експорту сільськогосподарської продукції на підставі підроблених документів щодо її походження, та не вживають заходів податкового контролю, чим завдано збитки економічним інтересам держави у великих розмірах.

Встановлено, що з метою прикриття незаконної діяльності, організаторами протиправної діяльності використовується реквізити низки підконтрольних підприємств-експортерів, зокрема ТОВ «РАДЖІОН», (юридична адреса: м. Львів, вул. Генерала Курмановича, буд. 9, директор ОСОБА_8 , основний вид діяльності оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин), від імені яких вносять до офіційних документів недостовірні дані щодо придбання сільськогосподарської продукції у підприємств-постачальників та підприємств-виробників. В подальшому зазначені недостовірні офіційні документи надають до митних органів для оформлення операцій з експорту.

Крім цього, для оформлення операцій з експорту сільськогосподарської продукції до Одеської митниці Державної митної служби України подаються «фіктивні» зовнішньоекономічні контракти та інвойси із завідомо недостовірними відомостями щодо вартості товару, покупця (нерезидента), місця поставки, тощо. Вказані неправомірні дії спрямовані на неповернення валютної виручки від реальних покупців компаній нерезидентів та ухилення від сплати податків.

Разом з цим, встановлено, що з метою отримання грошових коштів отриманих від незаконного експорту, до протиправної схеми залучаються особи, які за винагороду надають послуги з виведенню безготівкових грошових коштів за межі України, обготівкуванню безготівкових грошових коштів у готівку, ухиленню від сплати податків, що призводить до мінімізації надходжень до державного бюджету України.

Згідно відомостей отриманих на виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що до протиправної діяльності з надавання послуг з «перестановки» (перенаправлення готівкових коштів із-за кордону на територію України) і легалізації коштів отриманих від неправомірної господарської діяльності з експорту сільськогосподарської продукції, без дотримання вимог законодавства у сфері регулювання фінансових послуг, без відображення відповідних операцій у податковій звітності, ідентифікації клієнтів та сплати обов`язкових платежів до державного бюджету України, причетний громадянин російської федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також громадянин України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказані особи, діючи за попередньою змовою з службовими особами контролюючих органів та установ, діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення вимог Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.2008, Закону України «Про валюту та валютні операції», Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 3 від 02.01.2019 та Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», організовано механізм так званих «перестановок», тобто перенаправлення готівкових коштів із-за кордону на територію України.

Установлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також організували здійснення видачі виведених із за кордону готівкових грошових коштів, які отримані за рахунок придбання сільськогосподарської продукції у підприємств-постачальників, через пункт обміну валют, що функціонують під виглядом надання їх послуг населенню за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлове приміщення першого поверху, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Так, 08.11.2023 року в період часу з 10 год. 24 хв. по 15 год. 58 хв., було проведено обшук нежитлового приміщення першого поверху, в якому як зазначено в клопотанні, розташований пункт обміну валют за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено:

1)чорнові записи зі звітами за період часу з 01.11.2023 по 06.11.2023 на 10 арк.;

2)флеш-носій об`ємом 1 Gb, в корпусі білого кольору, з написом «Kingston»;

3)чорнові записи зі звітами за період часу з 01.10.2023 по 31.10.2023 на 61 арк.;

4)мобільний телефон «Redmi», модель Redmi 3S, s/ НОМЕР_1 , в якому розміщена SIM-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 ;

5)чорнові записи на 21 арк.;

6)грошові кошти в національній валюті у сумі 816 325 грн.;

7)грошові кошти у сумі 1087 доларів США;

8)грошові кошти у сумі 40 швейцарських франків;

9)грошові кошти у сумі 140 польських злотих;

10)грошові кошти у сумі 190 Британських фунтів стерлінга;

11)грошові кошти у сумі 346 малайзійських рінггітів.

08.11.2023 року постановою слідчого вилучене майно визнано речовими доказами в рамках означеного кримінального провадження.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ ПОДАНОГО ПРОКУРОРОМ КЛОПОТАННЯ:

В своєму клопотанні сторона обвинувачення зазначає, що в ході проведення огляду встановлено, що вилучені речі містять на собі сліди вчиненого злочину, з метою фіксування останніх, їх буде оглянуто та проведено ряд експертних досліджень, шляхом призначення експертиз.

Крім того, інформація, яка міститься на вказаних речах та предметах має значення для вказаного кримінального провадження, однак в ході обшуку встановлено, що виявлені речі та предмети являються беззаперечними доказами вчинення протиправних дій, та потребують дослідження шляхом проведення експертизи, в подальшому слугуватимуть доказами для притягнення винних осіб до відповідальності.

З урахуванням викладених обставин, на переконання сторони обвинувачення є всі наявні підстави щодо накладення арешту на зазначене майно.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ В СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ:

Слідчим вимоги поданого клопотання були підтримані у повному обсязі. Остання клопотання просила задовольнити.

Представник ОСОБА_12 та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечував, зазначивши, що приміщення першого поверху, в якому розташований пункт обміну валют за адресою: АДРЕСА_1 , де було проведено обшук та відповідно вилучено майно, ОСОБА_12 орендує у ОСОБА_5 , окрім однієї кімнати у ньому, де остання зберігає особисті речі та особисто використовує його за потреби. ОСОБА_5 є фізичною особою підприємцем, сумлінно виконує свої податкові зобов`язання, що підтверджується наданими представником податковими деклараціями. Таким чином, адвокат ОСОБА_4 зауважує, що вилучені грошові кошти належать особисто ОСОБА_5 . Також зазначив, що чоловік її доньки ОСОБА_13 ОСОБА_14 передав частину коштів, отриманих за час перебування у довготерміновому відрядженні ОСОБА_5 (отримання коштів підтверджується довідкою Міністерства закордонних справ від 11.11.2014 року) та відповідно не мають ніякого значення для даного кримінального провадження. Клопотання є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з чим просить відмовити в його задоволені.

Щодо накладення арешту майна на речі, які перебувають у власності ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

Власниця майна ОСОБА_5 підтримала думку свого представника, зазначивши, що вважає, проведений обшук є незаконним вторгненням у її власність, так як вона не підозрюється ні в якому злочині, є підприємцем, приміщення де вилучалися грошові кошти належить їй на праві власності, гроші отримані законним способом. Доречи під час обшуку всі ці обставини зазначалися. Просить відмовити, врахувати всі долучені захисником документи та повернути належні їй грошові кошти.

НОРМАТИВНО-ПРАВОВА ОСНОВА ПРИ ВИРІШЕННІ ЗАЯВЛЕНОГО КЛОПОТАННЯ:

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України).

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права (ст. 1 Протоколу №1 (1952 рік) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 10 ст. 170 КПК України).

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;перелік і види майна, що належить арештувати;документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу (ч. 2 ст. 171 КПК України).

ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Як вбачається, зі встановлених в судовому засіданні обставин, накладення арешту на вилучені речі чорнові записи зі звітами за період часу з 01.11.2023 по 06.11.2023 на 10 арк.; флеш-носій об`ємом 1 Gb, в корпусі білого кольору, з написом «Kingston»; чорнові записи зі звітами за період часу з 01.10.2023 по 31.10.2023 на 61 арк.; мобільний телефон «Redmi», модель Redmi 3S, s/ НОМЕР_1 , в якому розміщена SIM-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_2 , чорнові записи на 21 арк. є необхідним в цілях забезпечення збереження майна, яке може містити на собі сліди вчинених кримінальних правопорушень і є об`єктом експертних досліджень, підлягає детальному дослідженню, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження об`єктивно може призвести до їх знищення або ж переховування, так як очевидно, що оскільки такі речі можуть містити відповідну доказову інформацію, яка в свою чергу може свідчити про ймовірну причетність до вчинення кримінально-протиправних дій конкретних осіб, останні не зацікавлені у її отриманні органом досудового розслідування.

Водночас, слідчий суддя критично оцінює та вважає неспроможними доводи сторони обвинувачення щодо необхідності накладення арешту на вилучені грошові кошти, оскільки слідчим не доведено, яке відношення та значення в рамках означеного кримінального провадження має вищевказане майно, та сама власниця зазначених грошових коштів ОСОБА_5 . Разом з тим, представником власниці майна та самою власницею майна ОСОБА_5 було надано документальне підтвердження походження вказаних грошових коштів.

Посилання сторони обвинувачення на той факт, що вилучене майно є речовим доказом є формальним, без жодних обґрунтувань.

Крім того, слідчий суддя враховує та вважає вмотивованими твердження сторони захисту, що обшук був проведений з метою відшукання та вилучення речей та документів, які можуть містити відомості щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, однак приміщення, у якому були вилучені грошові кошти перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , яка до речі після проведеного 8.11.2023 року обшуку навіть не була опитана, з підстав вилучення у неї грошових коштів. Ні до матеріалів клопотання ні в судовому засіданні сторона обвинувачення не надала будь яких доказів щодо причетності ОСОБА_5 до скоєння злочину передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. ОСОБА_5 є підприємцем не заперечує факту і підтверджує документами, надавала приміщення в оренду.

З наведених ж міркувань відносно відсутності будь-яких доказів щодо можливої причетності ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, слідчий суддя не може погодитися з доводами сторони обвинувачення відносно того, що накладення арешту майна обумовлюється санкцією статті кримінального закону.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не доведено відповідність вилучених грошових коштів до категорії речових доказів, й відповідно наявності підстав та мети для арешту майна, та в чому полягає необхідність в подальшому обмеженні прав ОСОБА_5 , оскільки знову ж таки, слідчий суддя, звертає увагу на те, що в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_15 є добросовісним власником вилучених грошових коштів, при цьому стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_5 має будь-яке відношення до кримінального правопорушення, яке є предметом розслідуваного кримінального провадження.

Наведені обставини, на переконання слідчого судді, є підставою часткового задоволення клопотання сторонни обвинувачення.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000649 від 24.12.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене в ході проведення обшуку нежитлового приміщення першого поверху, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- чорнові записи зі звітами за період часу з 01.11.2023 по 06.11.2023 на 10 арк.;

- члеш-носій об`ємом 1 Gb, в корпусі білого кольору, з написом «Kingston»;

- чорнові записи зі звітами за період часу з 01.10.2023 по 31.10.2023 на 61 арк.;

- мобільний телефон «Redmi», модель Redmi 3S, s/ НОМЕР_1 , в якому розміщена SIM-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 ;

- чорнові записи на 21 арк.;

Майно, яке було тимчасово вилучено, а саме:

- грошові кошти в національній валюті у сумі 816 325 грн.;

- грошові кошти у сумі 1087 доларів США;

- грошові кошти у сумі 40 швейцарських франків;

- грошові кошти у сумі 140 польських злотих;

- грошові кошти у сумі 190 Британських фунтів стерлінга;

- грошові кошти у сумі 346 малайзійських рінггітів, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, - повернути власниці майна ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконвнню та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1