ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/2540/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1485/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Колабораційна діяльність
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву захисника ОСОБА_7 про відвід колегії суддів у кримінальному провадженні за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2023 року про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

УСТАНОВИЛА:

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив відвід колегії суддів у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з тих підстав, що раніше цими суддями вже розглядалося питання про запобіжний захід щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .. На думку захисника цей факт викликає сумніви щодо упередженості колегії суддів.

Вислухавши думку захисника на підтримку заяви про відвід, думку прокурора про необґрунтованість відводу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши підстави заяви про відвід, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про відвід колегії суддів з таких підстав.

У п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) зокрема зазначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовується судами при розгляді справ як джерело права, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, Мироненко і Мартенко проти України, Рудніченко проти України).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі Кіпріану проти Кіпру ).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється. Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі Де Куббер проти Бельгії ).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах Делкурт проти Бельгії, Пєрсак проти Бельгії і Де Куббер проти Бельгії, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід або задовольнити відвід з боку учасників справи.

Згідно пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Посилання захисника, як на підставу відводу колегії суддів неодноразове ухвалення рішень про обрання та продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є безпідставними, оскільки фактично зводиться до незгоди з прийнятими рішеннями.

Такі сумніви з боку захисника щодо упередженості колегії суддів носять цілком абстрактний та неконкретизований характер, що обумовлено суб`єктивними міркуваннями останнього.

Таким чином, на думку колегії суддів факти, які б могли викликати сумніви в неупередженості колегії суддів відсутні.

Враховуючи викладене, відповідно до доктринальних підходів к розумінню правової концепції безсторонності (неупередженості) судді, колегія суддів дійшла висновку, що заява захисника ОСОБА_7 про відвід колегії суддів за наведених обставин задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про відвід колегії суддів у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: