Справа № 296/769/24
УХВАЛА

Іменем України

01 лютого 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 від 22 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням в обґрунтування якого зазначила, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені 22.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 від 22.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що на території міста Житомира та Житомирської області групою осіб здійснюється виготовлення фальсифікованої тютюнової продукції та відповідно підроблених марок акцизного податку України.

Під час проведення розслідування кримінального провадження отримано інформацію, про можливу причетність до скоєння вказаного кримінального правопорушення наступних осіб, зокрема:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За наявними даними встановлено, що ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 організували незаконне виробництво тютюнової продукції з підробленими марками акцизного податку України, а також реалізацію вказаної тютюнової продукції на власних точках продажу. До того ж, встановлено, що ОСОБА_6 підроблені марки акцизного податку України отримує на поштових відділеннях "Нова пошта".

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За наявними даними встановлено, що ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 організували незаконне виробництво тютюнової продукції з підробленими марками акцизного податку України, а також реалізацію вказаної тютюнової продукції на власних точках продажу. До того ж, встановлено, що ОСОБА_7 підроблені марки акцизного податку України отримує на поштових відділеннях "Нова пошта".

До того ж, під час проведення комплексу слідчих (розшукових) дій та оперативно-розшукових заходів було встановлено, що фальсифіковану тютюнову продукцію ОСОБА_6 та ОСОБА_7 реалізовують на власних точках продажу, зокрема: у приміщенні магазину (кіоску) під назвою: " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", який розміщується за адресою: АДРЕСА_1 , залучивши при цьому ОСОБА_8 . За наявними даними, встановлено, що остання працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_7 здійснює реалізацію необлікованої тютюнової продукції на точках продажу, які належать ОСОБА_7 .

А тому, 24 січня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира № 296/628/24 від 23.01.2024, за місцем безпосереднього здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_7 - у приміщенні магазину (кіоску) під назвою: " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", який розміщується за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено до кімнати зберігання речових доказів Головного управління Національної поліції в Житомирській області, юридична адреса: м. Житомир, вул. Старий Бульвар 5/37, наступне майно: мобільний телефон марки "Oppo", в прозорому пластиковому чохлі без сім-карти, користувачем якого є ОСОБА_9 .

25.01.2024 постановою ст. слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції в Житомирський області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000097.

На цей час виникла необхідність у збереженні зазначених речових доказів.

З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою використання вказаних речей під час проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, орган досудового розслідування вважав би за необхідне накласти арешт на вищевказане майно, вилучене у ході проведення обшуку від 24.01.2024 за місцем безпосереднього здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_7 - у приміщенні магазину (кіоску) під назвою: " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", який розміщується за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідча ОСОБА_4 подала до суду заяву в якій просить клопотання про арешт майна розглядати без її участі, вимоги викладені у клопотанні підтримує у повному обсязі та клопоче щодо його задоволення (а.с.100).

Представник володільця майна ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання з тих підстав, що у ході проведення обшуку були вилучені також робочі мобільні телефони, а зазначений телефон марки "Oppo" є річчю особистого користування ОСОБА_9 , на якому не міститься жодної інформації, потрібної для органу досудового слідства. Крім того, досудове розслідування проводиться за ч. 1 ст. 199 КК України. Однак, ОСОБА_9 жодного відношення до даного злочину не має. ОСОБА_9 не є підозрюваною, обвинуваченою засудженою. Також просив долучити до матеріалів клопотання копію квитанції.

Заслухавши представника володільця майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Положеннями статті 170 КПК України закріплено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя зазначає, що клопотання не містить відомостей про можливу обізнаність власника телефону, про обставини вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч.3 ст. 173 КПК України).

Керуючись ст.ст.131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про накладення арешту на майно вилучене у ході проведення обшуку за місцем безпосереднього здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_7 - у приміщенні магазину (кіоску) під назвою: " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", який розміщується за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки "Oppo", користувачем якого є ОСОБА_9 - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1