Дата документу 03.11.2023Справа № 554/9094/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002593 від 29.09.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначав, у провадженні СУ ГУ Національної поліції у Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002593 від 29.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" було введено в Україні воєнний стан, дію якого продовжено у встановленому порядку.

Під час дії воєнного стану в України, 29.09.2023 приблизно о 01 години 00 хвилин ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , будучи об`єднані спільним злочинним умислом, направленим на заволодіння чужим майном, відповідно до заздалегідь розробленого плану, використовуючи автомобіль, марки «Toyota» модель «Avensis», чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , прибули за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою, продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 проникли на огороджену парканом територію вищевказаного домоволодіння, після чого проникли до приміщення квартири АДРЕСА_2 одноповерхового житлового будинку, в якій мешкав та на той момент перебував ОСОБА_9 .

Після проникнення у житло, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , реалізуючи свій спільний умисел на заволодіння чужим майном, застосовуючи насильство, продовжили реалізовувати свій злочинний план. При цьому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розташувавшись з обох боків від ОСОБА_9 , який на той момент спав на підлозі, почали наносити останньому удари своїми ногами у взутті по голові та тулубу останнього. Від отриманих ударів ОСОБА_9 прокинувся та почав кричати, вимагаючи припинити побиття, однак, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не звертаючи на це уваги, з метою психологічного подавлення волі потерпілого, продовжували наносити йому численні удари ногами по голові та по тулубу.

В цей час ОСОБА_4 , розташувавшись біля ніг ОСОБА_9 , діючи узгоджено із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , погрожуючи продовжити фізичне насильство, вимагав від потерпілого інформацію про місцезнаходження грошових коштів та наркотичних засобів.

Отримуючи удари від нападників, ОСОБА_9 продовжував кричати, вимагаючи припинити побиття та намагаючись уникнути ударів, старався прикритися руками та лежачи спиною на підлозі, повертатися до них різними боками. В цей момент, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я відносно ОСОБА_9 , з метою подолання опору зі сторони останнього, взяли з підлоги подушку та поклали її на обличчя ОСОБА_9 , намагаючись таким чином утруднити дихання та спонукати до покори. В цей момент, з-під подушки випав револьвер під патрон «Флобера» марки «Stalker» з калібром 4 мм, який належить ОСОБА_9 .

Виявивши вказаний револьвер, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я відносно ОСОБА_9 , підняв з підлоги вищевказаний револьвер під патрон «Флобера» та погрожуючи його застосуванням, продовжив вимагати у ОСОБА_9 інформацію про місцезнаходження грошових коштів та наркотичних засобів. У свою чергу ОСОБА_9 , сприймаючи погрози ОСОБА_4 як реальні, повідомив, що зазначених у вимозі ОСОБА_4 , грошових коштів та наркотичних засобів він не має.

Отримавши від ОСОБА_9 відмову у видачі грошових коштів та наркотичних засобів, ОСОБА_4 здійснив постріли з револьвера під патрон «Флобера» марки «Stalker» з калібром 4 мм у голінь та коліно правої ноги та в область паху лівої ноги ОСОБА_9 .

Крім того, з метою реалізації свого спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, із застосуванням відносно ОСОБА_9 насильства небезпечного для життя та здоров`я, ОСОБА_4 за для отримання інформації про місцезнаходження грошових коштів

та наркотичних засобів, приклав розпечену запальничку до грудей ОСОБА_9 , спричиняючи останньому термічні опіки. Однак у відповідь на вимогу ОСОБА_4 , видати їм грошові кошти та наркотичні засоби, ОСОБА_9 відповідав постійними відмовами, пояснюючи їх тим, що яких-небудь грошових коштів чи наркотичних засобів він не має.

Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, не зважаючи на відповіді потерпілого про відсутність того, що вони вимагали, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаній квартирі, віднайшли та викрали мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8 Pro» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в корпусі синьо-зеленого кольору з об`ємом пам`яті телефону 6/64 гігабайти, вартістю 3 500 гривень, револьвер під патрон «Флобера» марки «Stalker» з калібром 4 мм, із довгим дулом та руків`ям чорного кольору, вартістю 3 836 гривень 67 копійок та відео камеру «WIFI CAMERA HD VIDEO CAMERA А9», вартістю 200 гривень, які належать ОСОБА_9 .

Після чого, реалізувавши свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , використовуючи автомобіль, марки «Toyota» модель «Avensis», чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 залишили місце вчинення злочину.

Здобуте майно, отримане в наслідок розбійного нападу, відповідно до злочинного плану, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 розподілили між собою, чим спричинили ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 7 536 гривень 67 копійок.

Внаслідок вчинення розбійного нападу, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , спричинили ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу та гематоми м`яких тканин ділянки чола справа, перенісся, повік і виличної ділянки справа, гематоми м`яких тканин правого гомілково-ступеневого суглобу і правої стопи, сліпі та дотичні поранення м`яких тканин зовнішньої поверхні нижньої третини правого стегна, зовнішньої поверхні середньої третини правої гомілки і задньої поверхні верхньої третини правого стегна з наявністю стороннього тіла металевої щільності в цій ділянці та гематоми м`яких тканин і садна шкіри передньої поверхні середньої третини лівого стегна, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я., як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному

з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

03.11.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю с. Судіївка, Полтавського району, Полтавської області, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 29.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.09.2023;

- протоколом освідування особи від 29.09.2023;

- висновком судово-медичної експертизи № 875 від 13.10.2023;

- протоколом огляду від 03.10.2023;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 12.10.2023;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 від 12.10.2023;

- протоколом огляду від 16.10.2023;

- протоколом огляду від 17.10.2023;

- протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9

від 27.10.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваного на виклики до відповідних органів;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом знищення доказів;

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, визначених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 , через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі, а кримінальна відповідальність за злочин, який йому інкриміновано, передбачає позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, а тому ОСОБА_4 може ухилятися від слідства та суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання.

Підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які зберігаються за місцем проживання останнього, або в інших місцях, які особисто йому відомі та органом досудового розслідування на даний час не встановленні.

Підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. Так, як підозрюваний ОСОБА_4 володіючи інформацією про місця проживання потерпілого та свідків може впливати на останніх. Зміна показань потерпілого або свідків на користь підозрюваного унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, не виконувати процесуальні рішенні, у тому числі вироку суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України установлено, що підставою застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, який в аспекті кримінально-правової кваліфікації відноситься до категорії особливо тяжких, та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми

до п`ятнадцяти років.

Таким чином, ОСОБА_4 боячись тяжкості покарання, яке може бути застосоване до нього судом в разі визнання винуватим, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду.

Крім цього, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може знищувати інформацію, яка має значення по справі,

Стан здоров`я ОСОБА_4 та вік не перешкоджають обранню запобіжного заходу тримання під вартою.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, що може виразитися у перешкоджанні встановленню істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом знищення та спотворення ним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у даному провадженні;

- особиста порука на адресу слідчого управління та обласної прокуратури

не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного;

- домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що перебуваючи під домашнім арештом, не можливо запобігти спробам підозрюваного, з метою уникнути покарання за вчинення злочину, залишити місце, визначене судом з метою переховування від суду; незаконно впливати потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; чи вчинення інших кримінальних правопорушень.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 131-132 КПК України встановлено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Аналізуючи пояснення прокурора щодо наявних ризиків, долучені до клопотання матеріали, суд не вдаючись до оцінки доказів на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя констатує, що під час розгляду клопотання прокурор, не довів наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України та не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя приходить до висновку, що твердження прокурора про існування цих ризиків є непідтвердженими та передчасними, також такими, що ґрунтуються в своїй переважній більшості на припущеннях.

Відповідно до п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Стороною обвинувачення не доведено всіх зазначених в клопотанні ризиків, а також того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України, а також із врахуванням того, що запобігти навіть не доведеним слідчим та прокурором ризикам можливо покладенням судом на підозрюваного певних обов`язків, визначених ч.5 ст. 195 КПК України, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 179 КПК України не застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, а застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Згідно ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід тримання під вартою, як винятковий запобіжний захід є необґрунтований, але вбачаючи наявність вчинення злочину, наявність суспільного резонансу, суддя вважає за можливе обрати більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, що на думку суду забезпечить його належну поведінку та попередить його спроби вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну, утриматися від спілкування з свідками кримінального провадження, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора і в їх присутності.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

З огляду на наведене вище слідчим суддею встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є занадто суворим в даному конкретному випадку. Крім того, органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження.

Разом із тим, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, особу підозрюваного, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, також враховуючи, що він є раніше не судимим, має на утриманні трьох дітей, працює, одружений, слідчий суддя вважає, що так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому з метою попередження можливого його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, до останнього слід застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України

Керуючись ст. 181,183, 193,196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002593 від 29.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

У обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, з урахуванням вимог ст. 194 КПК України поклавши на нього наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

не залишати місце свого проживання, а саме приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_3 цілодобово.;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну;

-утриматися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками кримінального провадження, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора і в їх присутності;

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1