Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3187/23
Провадження № 1-кп/376/366/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" листопада 2023 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Сквири Київської області матеріали кримінального провадження №0000301 від 04.10.2023 за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Тараща Білоцерківського району Київської області, громадянки України, маючої загальну середню освіту, вдови, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 25 лютого 2023 року приблизно о 14.00год., знаходячись на території нового кладовища, яке знаходиться навпроти кафе «Гостинний двір», розташованого за адресою: вул.Липовецька 78 м.Сквира Білоцерківського району Київської області, поряд з місцем поховання ОСОБА_6 , умисно, із корисливих мотивів, в період воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «Iphone», моделі «6», що належав ОСОБА_7 . Своїми діями спричинила потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 2898грн.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

В ході підготовчого судового засідання 02.11.2023 між прокурором Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до змісту даної угоди, ОСОБА_4 визнала обвинувачення за ч.4 ст. 185 КК України в повному обсязі пред`явленої підозри, окрім цього, між сторонами було визначено міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, визнала повністю, розкаялась у вчиненому. Просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник також просив затвердити дану угоду.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням проводити судовий розгляд без її участі.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, за умови надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання угоди.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також вимогам КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, відсутні підстави вважати, що обвинувачена не виконає взяті на себе зобов`язання, а тому угода підлягає затвердженню судом.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченої, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Доля речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 373,ст..ст. 374,474-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 02.11.2023 у кримінальному провадженні № 0000281 від 04.10.2023 за ч.4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинувачену ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки «IPhone» моделі «6»- вважати повернутим власниці ОСОБА_7 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачена має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1