справа № 619/4933/23
провадження № 1-кс/619/940/23
УХВАЛА

іменем України

04 жовтня 2023 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна,у кримінальному провадженні № 0000197 від 30.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

встановив:

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000197 від 30.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 29 вересня 2023 року під час проведення огляду місця події в період часу з 18 год. 50 хв. по 19 год. 01 хв. відкритої ділянки місцевості, розташованої поблизу буд. АДРЕСА_1 , де у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено посвідчення водія із ознаками підробки.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 29.09.2023 дізнавачем СД ВП № 3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було здійснено виїзд з метою огляду місця події, а саме: відкритої ділянки місцевості, розташованої поблизу буд. АДРЕСА_1 , де за добровільною згодою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано та в подальшому вилучено посвідчення водія, видане ДАІ МВС УВС Дергачі МРЕВ 27.05.2000 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_1 вилучено та поміщено до сейф пакету WAR 0076719.

Метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду місця події, є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз (судово-технічної експертизи документів) та проведення інших слідчих дій. На теперішній час по справі вже призначено судово - технічну експертизу посвідчення - серія НОМЕР_1 .

Всі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню.

Прокурор у судовому засідання підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Власник майна ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вказаного клопотання, суду пояснив, що має документи, які підтверджують достовірність вилученого у нього водійського посвідчення. В судовому засіданні стверджував, що вилучення водійського посвідчення було проведено з порушенням діючого законодавства, тому наполягав припинити кримінальне провадження, визнати ЄРДР незаконним та повернути йому даний документ.

Слідчий суддя заслухавши учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали клопотання, доводи сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2023 до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В обґрунтування клопотання до матеріалів додано: - копію рапорту правоохоронних органів про вчинене кримінальне правопорушення від 29.09.2023; - копію протоколу огляду місця події від 29.09.2023 під час якого вилучено вказане посвідчення; - копія паспорту на ім`я ОСОБА_4 ; - копія пояснення ОСОБА_6 ; - копія вилученого водійського посвідчення; - «скриншот» (знімок екрану) пошуку посвідчення водія.

30.09.2023 постановою дізнавача сектору дізнання ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області посвідчення водія серія та номер НОМЕР_1 , видане ДАІ МВС УВС Дергачі МРЕВ 27.05.2000 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000197 від 30.09.2023.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, до повноважень слідчого судді судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно із пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 3 ч. 5 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься, зокрема й арешт майна, не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У клопотанні прокурор вказав, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду місця події, є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз (судово-технічної експертизи документів) та проведення інших слідчих дій.

Враховуючи вищевикладене, на даний час час по справі призначена судово - технічну експертиза посвідчення - серія НОМЕР_1 , даний документ експертам необхідний для дослідження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду майно.

У разі не накладення арешту на вказаний речовий доказ та повернення його власнику, може призвести до знищення, втрати чи зміни водійського посвідчення, та позбавить орган досудового розслідування можливості провести усі необхідні слідчі дії, в тому числі отримати висновки відповідних судових експертиз.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Оскільки в матеріалах клопотання містяться відомості про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Також слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити володільцю тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , що у разі незгоди з рішенням слідчого, дізнавача, прокурора по вказаному кримінальному провадженню, він має право звернутись до слідчого судді з відповідними скаргами на їх рішення, дії чи бездіяльність в порядку, встановленому ст.303 КПК України «Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування, та право на оскарження».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132,170-173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000197 від 30.09.2023 на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 29 вересня 2023 року майно, а саме: - посвідчення водія,видане ДАІ МВС УВС Дергачі МРЕВ 27.05.2000 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія та номер НОМЕР_1 , яке вилучено та поміщено до сейф пакету WAR 0076719, із забороною розпоряджатись та користуватись ним, на час проведення експертних досліджень в межах строку досудового розслідування, залишивши вказане посвідчення на зберіганні в матеріалах кримінального провадження за № 0000197 від 30.09.2023.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню дізнавачем відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Роз`яснити володільцю тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 його право, що у разі незгоди з рішенням слідчого, дізнавача, прокурора, він має право оскаржити їх рішення, дії чи бездіяльність до суду в порядку, встановленому ст.303 КПК України «Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування, та право на оскарження».

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити дізнавачеві, прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

У разі відсутності дізнавача, прокурора під час оголошення судового рішення його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Роз`яснити положення, які закріплені в ч.1 ст.174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено в приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області 06 жовтня 2023 року о 10 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1