1Справа № 335/6891/23 1-кс/335/146/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах власника майна ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.

30.07.2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 60000716 було вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: ноутбук MacBook Air FVFF9FMPQ6L4, мобільний телефон iPone 11 Pro Max IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон iPone 12 Pro IMEI НОМЕР_2 , відео регістратор HIKVISION F98676728 з жорстким диском на 2ТБ.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2023 року, на вищезазначене майно було накладено арешт (справа № 335/6891/23 провадження 1-кс/335/1989/2023).

Так, вищезазначені речі належать на праві приватної власності ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 не є стороною у кримінальному провадженні, у якому на його речі накладений арешт.

Вищезазначені речі не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не містять на собі його сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час провадження, не є об`єктом кримінально протиправних дій, не набутий протиправним шляхом, а відтак не можуть бути речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України.

Жодного доказового значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню у ході досудового розслідування, зазначені у клопотанні речі не містять.

Крім того, з моменту вилучення речей минуло більш п`ять місяців, а тому у органу досудового розслідування була можливість провести всі необхідні слідчі дії.

Таким чином, вважає, що подальше збереження арешту зазначених речей є безпідставним та недоцільним, порушує право власності заявника, а їх повернення власнику не може зашкодити досудовому розслідуванню.

Посилаючись на викладене, просить скасувати арешт, накладений у кримінальному провадженні № 0000716 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2023 року на майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: ноутбук MacBook Air FVFF9FMPQ6L4, мобільний телефон iPone 11 Pro Max IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон iPone 12 Pro IMEI НОМЕР_2 , відео регістратор HIKVISION F98676728 з жорстким диском на 2ТБ.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав дане клопотання, при цьому посилався на обставини, викладені в ньому. Надав суду документи, які підтверджують право власності ОСОБА_4 на майно.

Також зазначив, що вважає, що у слідства було достатньо часу зняти усю необхідну для них інформацію та повернути майно заявнику. Майно використовується заявником в тому числі для виконання своїх службових обов`язків, що підтверджується в тому числі листом директора ДП «Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «Прогрес» імені академіка О.Г. Івченка від 03.08.2023 року № 156/ЗЕЗ і воно необхідно задля потреб як заявника так і його родини. Просив задовольнити клопотання в повному обсязі.

В судове засідання старший слідчий СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_5 не з`явився, разом з тим, надав до суду заяву, відповідно до якої, просить розглянути клопотання про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження № 0000716 від 05.05.2023 року, без його участі, без аудіо та відео фіксації.

Прокурор до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Водночас статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000716 від 05.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2023 року у справі № 335/6891/23 провадження 1-кс/335/1989/2023 було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі і на майно, яке просить скасувати захисник ОСОБА_3 та яке належить на праві приватної власності заявнику ОСОБА_4

08.01.2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання представника володільця майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, який було накладено вищевказаним рішенням суду. Клопотання представника власника майна мотивоване тим, що подальше збереження арешту зазначених речей є безпідставним та недоцільним, порушує право власності заявника, а їх повернення власнику не може зашкодити досудовому розслідуванню.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2023 року (справа № 335/6891/23 провадження 1-кс/335/2893/2023) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000716 від 05.05.2023 року - до шести місяців, в строк якого, відповідно до ст. 219 КПК України, не входить строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім цього, згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Суду, у даному провадженні, не наведено ризиків, які можуть свідчити про необхідність збереження арешту в порядку забезпечення кримінального провадження.

Разом із тим, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стороною обвинувачення слідчому судді не надано жодних доказів на підтвердження тих обставин, що подальше незастосування заборони користування, розпорядження вказаних речей, а саме: ноутбук MacBook Air FVFF9FMPQ6L4, мобільний телефон iPone 11 Pro Max IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон iPone 12 Pro IMEI НОМЕР_2 , відео регістратор HIKVISION F98676728 з жорстким диском на 2ТБ призведе до наслідків, зазначених у п. 11 ст. 170 КПК України.

ОСОБА_4 не є підозрюваний у даному кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що у заявника ОСОБА_4 є необхідність у користуванні майном, яке належить йому на праві приватної власності. За таких обставин, використання вказаного майна є необхідним.

Відповідно до ч. 4 ч. 174 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 без достатніх підстав на невизначений час обмежений у праві розпорядження та користування своїм рухомим майном. Його право власності на це майно у законний спосіб на даний час не спростоване.

Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, суд вважає необґрунтованим продовження обмеження законних прав та інтересів власника щодо можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном щодо якого не існує підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Зважаючи на те, що арешт на вищевказане майно було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, із моменту його застосування пройшов достатній для дослідження органом слідства проміжок часу, із поданої на адресу суду заяви слідчого вбачається, що останній не заперечує щодо задоволення поданого клопотання, а тому слідчий суддя вважає, що в подальшому арешті зазначеного у клопотанні майна відпала потреба та його слід скасувати.

Розумність та співрозмірність обмеження права власності, яке матиме місце при накладення арешту на дане майно, відповідає завданням кримінального провадження та не буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

З наведених мотивів клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах власника майна ОСОБА_4 , є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-174, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Частково скасувати арешт майна, накладений 03.08.2023 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (справа № 335/6891/23 провадження 1-кс/335/1989/2023) у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000716 від 05.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, яке належить ОСОБА_4 , а саме на:

- ноутбук MacBook Air FVFF9FMPQ6L4,

- мобільний телефон iPone 11 Pro Max IMEI НОМЕР_1 ,

- мобільний телефон iPone 12 Pro IMEI НОМЕР_2 ,

- відео регістратор HIKVISION F98676728 з жорстким диском на 2ТБ.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1