У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002431 від 21 серпня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

22 серпня 2023 року прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме на: сумку чорного кольору в середині якої знаходилось наступне майно банківські картки, ланцюжок з металу жовтого кольору, хрестик з металу жовтого кольору, гроші у розмірі 8950 гривень та 800 доларів США, дозвіл на зброю, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон марки «Tecno» IMEI: НОМЕР_1 , ключ від автомобіля марки «Volkswagen Passat», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002431 від 21 серпня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.08.2023 року приблизно о 13 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 79, у автомобілі марки «Фольцваген», моделі «Пасат», д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився гр. ОСОБА_4 на передньому сидінні якого виявлено 2 поліетиленових пакети з кристалічною речовиною білого кольору ззовні схожою на наркотичну.

21.08.2023 року о 17 год. 09 хв. складено протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (фактичний час затримання: 15 год. 52 хв. 21.08.2023 року за адресою: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 79).

На підставі ч. 3 ст. 208 здійснено обшук затриманого ОСОБА_4 за результатами проведення якого в останнього вилучено наступне майно: сумку чорного кольору в середині якої знаходилось наступне майно банківські картки, ланцюжок з металу жовтого кольору, хрестик з металу жовтого кольору, гроші у розмірі 8950 гривень та 800 доларів США, дозвіл на зброю, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон марки «Tecno» IMEI: НОМЕР_1 ; ключ від автомобіля марки «Volkswagen Passat» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві від 21.08.2023 року вказане майно визнано речовими доказами.

З огляду на викладене, зазначене майно, має суттєве значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, так як може бути предметом, засобом чи знаряддям кримінальних правопорушень, а вилучені речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, тобто містять ознаки речових доказів.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилась, подала заяву, в якій просила клопотання задовольнити та розглянути за її відсутності.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 21.08.2023 року, вилучені речі, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002431 від 21 серпня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.

На думку слідчого судді, прокурором доведено відповідність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, критеріям речового доказу та можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення та його специфіку, вважає є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що вилучені речі є доказами злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони розпорядження, користування, яке було виявлено та вилучено в ході обшуку затриманої особи 21.08.2023 року, в порядку ст. 208 КПК України громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- сумку чорного кольору, в середині якої знаходилось наступне майно: банківські картки, ланцюжок з металу жовтого кольору, хрестик з металу жовтого кольору, гроші у розмірі 8950 гривень та 800 доларів США, дозвіл на зброю, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон марки «Tecno» IMEI: НОМЕР_1 , ключ від автомобіля марки «Volkswagen Passat», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1