В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/11211/23, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від 29.06.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньою, інваліда третьої групи, раніше не судимої,-

у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.15- ч.1 ст. 201-1, ч.1,ч.4 ст.358 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована як фізична особа підприємець (код НОМЕР_1 ), здійснюючи підприємницьку діяльність у сфері оптової торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (код 46.73), у зв`язку з чим будучи обізнаною про порядок переміщення лісоматеріалів через митний кордон України, працюючи та здійснюючи свою підприємницьку діяльність спільно з ФОП ОСОБА_5 , яка систематично здійснює експорт лісоматеріалів, діючи з корисливих мотивів, достеменно знаючи про встановлені Законом України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» обмеження та заборони щодо експорту лісоматеріалів, вчинила закінчений замах на незаконне переміщення заборонених до вивезення лісоматеріалів через митний кордон України вчиненого з приховуванням від митного контролю, шляхом підроблення та використання завідомо підроблених документів, за наступних обставин.

Відповідно до вимог Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів», підставою для вивезення лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, є сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, порядок видачі якого регламентується Постановою Кабінету Міністрів України №1260 від 21.12.2005, якою визначено, що підставою видачі сертифікату є товарно-транспортна накладна про придбання експортером лісо-та пиломатеріалів, оригінал якої експортер подає територіальному органу Держлісагенства разом із відповідною заявою.

Так, на початку травня 2023 року, ОСОБА_4 , маючи в своєму розпорядженні партію лісоматеріалів на які відсутні підтверджуючі документи про їх походження та придбання, та маючи в своєму розпорядженні документи, які не відносяться до наявних в неї лісоматеріалів, усвідомлюючи неможливість здійснення реалізації вказаного товару в законний спосіб, вирішила використати наявні в неї документи про походження лісоматеріалів для оформлення сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів з метою подальшого митного оформлення та вивезення їх з митної території України.

Діючи на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю в неї на той момент укладених контрактів з іноземними фірмами, та будучи обізнаною про наявність таких у ФОП « ОСОБА_5 », звернулася до останньої з проханням використати її реквізити як підприємця для здійснення експортних операцій, не ставлячи її до відома про невідповідність документів наявним лісоматеріалам.

В свою чергу ОСОБА_5 , не усвідомлюючи невідповідності партії лісоматеріалів наявним документам, погодилася та надала необхідну інформацію для підготовки товарно-супровідних документів ОСОБА_4 .

12.05.2023 ОСОБА_4 , маючи в своєму розпорядженні товарно-супровідні документи про придбання лісоматеріалів та пиломатеріалів, а саме: ТТН серії ЗКД № 240373 від 12.12.2022; ТТН серії ЗКД № 240352 від 03.12.2022; ТТН серії ЗКД № 240390 від 15.12.2022; ТТН серії ЗКА № 4079994 від 23.05.2022; ТТН серії ЗКГ № 980149 від 21.07.2022; ТТН серії ЛВД № 560417 від 12.08.2022; ТТН серії ЛВД № 380286 від 25.07.2022; ТТН серії ЛВД № 370743 від 31.10.2022, усвідомлюючи, що вказані документи не мають відношення до наявної в неї партії пиломатеріалів, передала їх ОСОБА_5 для подачі до Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства у Закарпатській області як підставу для отримання сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

Цього ж дня, ОСОБА_5 , на прохання ОСОБА_4 , звернулася до Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства у Закарпатській області з заявою про видачу сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів та, як підставу, додала надані їй ОСОБА_4 вищезазначені товарно-супровідні документи.

На підставі поданої заяви Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства у Закарпатській області видано сертифікат серії ЗК № 871249 від 15.05.2023 на право експорту 42.47 м.куб. пиломатеріалів обрізних ялини та ялиці, який є обов`язковим документом та надає право для експорту зазначеної в ньому партії пиломатеріалів.

Вказаними діями, ОСОБА_4 , шляхом використання інших осіб, внесла в заяву про видачу сертифікату про походження партії лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів завідомо неправдиві відомості, вказавши накладні, які не є документами походження наявної партії лісоматеріалів, здійснивши таким чином підроблення офіційного документу.

Таким чином, вказаними умисними діями ОСОБА_4 , вчинила підроблення іншого офіційного документу, який видається чи посвідчується громадянином-підприємцем і який надає права, з метою особистого використання, тобто вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 358 КК України.

Надалі, з метою доведення злочинного наміру до кінця, продовжуючи використання інших осіб, ОСОБА_4 забезпечила подачу ОСОБА_5 вищевказаної заяви посадовим особам Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства у Закарпатській області (м. Ужгород, вул. Собранецька, 156), здійснивши таким чином використання завідомо підробленого документу.

Так, відповідно до пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України №1260 від 21.12.2005, експортери несуть відповідальність за достовірність інформації у поданих ними документах, при цьому ОСОБА_4 не поставила до відома ОСОБА_5 та відповідного працівника Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства у Закарпатській області про невідповідність чи неправдивість поданих нею відомостей, вказані неправдиві відомості були прийняті в роботу та на їх підставі було видано сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій ЗК № 871249 від 15.05.2023 на право експорту 42.47 м.куб., яким ОСОБА_4 легалізувала наявну в неї партію пиломатеріалів на яку були відсутні документи про їх походження.

Отримавши сертифікат про походження лісоматеріалів для здійснення експортних операцій ЗК № 871249 від 15.05.2023, будучи достеменно обізнаною про неправдивість внесених у ньому відомостей, ОСОБА_4 перебуваючи м. Тячів, 15.05.2023 надала його митному декларанту ОСОБА_6 з метою відповідного митного оформлення експортної операції, при цьому, з метою доведення злочинного наміру до кінця, приховала протиправний характер виготовлення вказаного документу. Цього ж дня, митний декларант, на підставі вказаних документів оформив митну декларацію № 23UA92U2, яку цього ж дня подав митному органу для здійснення митних процедур.

Таким чином, вказаними умисними діями ОСОБА_4 здійснила використання завідомо підроблених документів, тобто вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Після завершення легалізації наявної деревини та отримання підроблених документів, що надають право експорту лісоматеріалів, ОСОБА_4 продовжила здійснення злочинної діяльності спрямованої на незаконне переміщення через митний кордон України з Угорщиною лісоматеріалів, нехтуючи нормами Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» та порядку здійснення експортних операцій з лісоматеріалами.

Так, 15.05.2023 остання надала митному декларанту ОСОБА_6 пакет документів необхідних для здійснення митних процедур, а саме рахунок-фактуру № 9 від 15.03.2023 із специфікацією та підроблений сертифікат ЗК № 871249 від 15.05.2023.

На підставі наданих документів на партію експортованих лісоматеріалів - пиломатеріалів обрізних ялини та ялиці об`ємом 42.47 м.куб., декларант ОСОБА_6 оформив та подав митному органу митну декларацію № 23UA92U2.

Після завершення відповідних митних процедур, попередньо організований перевізник ПП ОСОБА_7 , якому ОСОБА_4 не повідомила про протиправний характер здійснення експортної операції, не будучи обізнаним із протиправним способом оформлення переміщуваного ним вантажу, з використанням автомобіля марки «Вольво» НОМЕР_2 / НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_8 , з вищезазначеним вантажем пиломатеріалами, вирушив у напрямку Угорщини та прибув на митний пост «Тиса» Закарпатської митниці 17.05.2023.

По прибуттю вантажного вищевказаного автомобіля та вантажу в зону митного контролю митного поста «Тиса» в ході здійснення митного контролю та перевірочних заходів було встановлено, що задекларований та замитнений вантаж не відповідає поданим для митного оформлення товаросупровідним документам.

Згідно висновку експерта від 22.06.2023 року, вилучені в ході огляду місця події лісоматеріали не могли бути виготовлені із сировини (лісоматеріалів) вказаних у сертифікаті про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК № 871249 від 15.05.2023.

Отже, ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, зокрема вжила заходів виготовлення документів необхідних для приховання експортованих товарів від митного контролю шляхом подачі документів одержаних у протиправний спосіб, та здійснила його, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Таким чином, вказаними умисними діями ОСОБА_4 здійснила закінчений замах на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України, тобто вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст.15 ч.1 ст.201-1 КК України.

За таких обставин, ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні підроблення іншого офіційного документу, який видається чи посвідчується громадянином-підприємцем і який надає права, з метою особистого використання, використання завідомо підроблених документів та закінчений замах на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України, тобто у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ч.1 ст. 201-1 КК України.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнала повністю, щиро покаялася у вчиненому та підтвердила обставини вчиненого злочину, що викладені в обвинувальному акті, при цьому вказавши суду час, місце і спосіб вчиненого злочину. На даний час шкодує у вчиненому та просить суд суворо її не карати.

Заслухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності і істинності їх позицій не має, розуміючи при цьому, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

У справах Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії від 06.12.1998 (пункт 253), Козинець проти України від 06.12.2007 (пункт 54), Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011 (пункт 150), Зякун проти України від 25.02.2016 (пункт 40) Європейський Суд неодноразово наголошує про те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Отже, заслухавши сторін судового провадження, суд приходить, поза розумним сумнівом, до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень і кваліфікує її дії за:

ч. 2 ст.15 - ч.1 ст.201-1 КК України як закінчений замах на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України,

ч.1 ст. 358 КК України підроблення іншого офіційного документу, який видається чи посвідчується громадянином-підприємцем і який надає права, з метою особистого використання.

ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підроблених документів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, що відповідно до вимог ст.12 КК України є проступками та не тяжким злочином та те, що ОСОБА_4 раніше не притягалася до кримінальної відповідальності.

Поряд з вказаними обставинами, при призначенні покарання суд враховує дані щодо особи обвинуваченої ОСОБА_4 , яка на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, є інвалідом третьої групи.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є те, що остання щиро покаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, даючи визнавальні показання.

Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 те, що остання свою вину визнала повністю.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а тому приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає про необхідність призначення обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, в межах санкцій ч.2 ст.15 - ч.1 ст. 201-1 та ч.1,4 ст.358 КК України та можливість виправлення обвинуваченої без відбування нею призначеного покарання, а тому вважає за необхідне застосувати до неї положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням їй обов`язків згідно ст.76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено. Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів по справі, суд вирішує у порядку визначеному ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.7-29, 368-371,373,374,376,392,394,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст.15 - ч.1 ст. 201-1, ч.1, ч.4 ст.358 КК України та призначити їй покарання:

за ч.2 ст.15- ч.1 ст.201 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч.1 ст.358 КК України - у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців;

за ч.4 ст.358 КК України - у виді арешту строком на 6 (шість) місяців;

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_4 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на неї обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази по справі:

- пиломатеріали хвойні обрізні, згідно товаросупровідних документів у кількості 42.44м.куб. відправником яких зазначено ФОП ОСОБА_5 , отримувачем іноземна компанія Fazekas trade invest Kft, Ніредьгаза, Угорщина вважати повернутими власнику.

- автомобіль марки «Вольво» д.н.з. НОМЕР_4 з напівпричепом «Когел» д.н.з. НОМЕР_5 та свідоцтвами про їх реєстрацію вважати повернутим власнику.

- предмети, а саме: печатка з реквізитами « ОСОБА_9 »; печатка з реквізитами « ОСОБА_10 »; печатка з реквізитами « ОСОБА_11 »; печатка з реквізитами « ОСОБА_12 »; печатка з реквізитами « ОСОБА_13 »; печатка з реквізитами « ОСОБА_5 »; печатка з реквізитами « ОСОБА_5 »; записник червоного кольору на 168 арк.; мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_6 - вважати повернутими власнику.

- товарносупровідні документи на вантаж, фіто санітарний сертифікат № а саме: 13/07-6017/ЕВ-154285, копія сертифікату про походження лісоматеріалів № 871249, рахунок № 9 від 15.03.2023, міжнародна товаро-транспортна накладна (ЦМР) серії А № 202900; контракт № 2 від 18.05.2018; примірник митної декларації 02100203; СМР № 20290; рахунок-інвойс № 9 від 15.03.2023; сертифікат про походження лісоматеріалів № 871249; ТТН № 240373 від 12.12.2022; ТТН № 980071від 20.05.2022; накладна відомість № 3/23 від 21.02.23; ТТН № 407994 від 23.05.2023; копія накладної № 10/22від 17.02.2022; накладна № 12/22 від 22.07.2022; ТТН № 0007 від 27.01.2023; ТТН № 0003 від 13.01.2023; лист А4 - копія ТТН № 810009 від 30.05.2023; накладна № 12/23 від 24.04.2023; накладна № 5/23 від 27.07.2023 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.05.2023 року та 29.05.2023 року на речові докази по справі скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1