Провадження №1-кп/522/2495/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі об`єднані обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000855 від 03.05.2020 року, №0000057 від 06.03.2023 року, №0000333 від 24.05.2021 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кілія Одеської області, не працевлаштованого, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12.02.2007 Савранським р/с Одеської області, за ч. 3 ст. 185 КК України, на 3 роки позбавлення волі, згідно з ст. 75, 76, 104 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 07.06.2012 Суворовським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. 353, ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 15.06.2020 Київським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 296 КК України на 2 роки обмеження волі, згідно з ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, ухвалою від 01.02.2021 року направлений для відбування покарання у виді 2 років обмеження волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 03.05.2020 року близько 01 години 00 хвилин, перебуваючи біля кафе «Pokee» за адресою: місто Одеса, вулиця Черняховського, будинок № 7, маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно зняв з кріплень, які були розташовані на стіні будинку АДРЕСА_3 , кондиціонер торгової марки: «York» моделі: «YVKC12D-AAA-E», загальною вартістю 27000 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 разом із викраденим майном з місця вчинення кримінального проступку зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 27000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , з урахуванням зміненого під час судовогорозгляду обвинувачення, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

20 травня 2021 року приблизно о 00 годині 21 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , побачив над вхідними дверима, які ведуть в парадну зазначеного будинку, навісний ліхтар.

В цей час, у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна - навісного ліхтаря.

Маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, діючи умисно, ОСОБА_3 , піднявшись по трубі, яка прикріплена до фасаду будинку, рукою зірвав навісний ліхтар, моделі LED IRMAK-36 36Вт IP65 1260x43мм 6400К 2880Lm_B (26596), який був прикріплений над вхідними дверима до парадної зазначеного будинку, тим самим своїми протиправними діями спричинивши ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 540,00 гривень.

Таємно викравши належне ОСОБА_7 майно, ОСОБА_3 з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи громадянином України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст.1, 2, 68 Конституції України, та достовірно знаючи про те, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого в подальшому продовжувався згідно з Указом Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом Президента від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом Президента від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом Президента від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом Президента від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, та Указом Президента від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, та діє на теперішній час, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з метою сприяння Російській Федерації та її представникам в ослабленні національних інтересів України, суверенітету та територіальної цілісності держави, створення в суспільстві думки про виправданість та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил Російської Федерації щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України, будучи прихильником країни-агресора - Російської Федерації, 06 березня 2023 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи на тротуарі біля будівлі ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Одеській області» по провулку Каркашадзе, 3 у м. Одесі, здійснював публічні заклики до підтримки дій держави-агресора, повідомляючи, що йому все набридло та він очікує, коли Росія і коли Путін нарешті захоплять місто Одесу та Україну, вважаючи, що місто Одеса повинно належати Російській Федерації.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-1 Кримінального кодексу України, за кваліфікуючими ознаками публічні заклики громадянином України до підтримки дій держави-агресора.

За сукупністю скоєного дії, у яких обвинувачується ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Вчиненими кримінальними правопорушеннями ОСОБА_3 завдав потерпілим:

-ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду у розмірі 27000,00 грн., яка до теперішнього часу не відшкодована;

-ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріальну шкоду у розмірі 540,00 грн., яка до теперішнього часу не відшкодована.

У судовому засіданні ОСОБА_3 просив суд призначити йому мінімальне покарання, свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 111-1 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та підтвердив суду такі встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчинених ним суспільно небезпечних діянь, зокрема, що він 03.05.2020 року близько 01 години ночі, перебуваючи біля кафе «Pokee» у м. Одесі, маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно зняв з кріплень, які були розташовані на стіні будинку кондиціонер, та покинув місце скоєння злочину. Також 20 травня 2021 року близько півночі, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , побачив над вхідними дверима, які ведуть в парадну зазначеного будинку, навісний ліхтар, та маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, викрав його, після чого покинув місце скоєння злочину. Крім того, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаючи про те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні діє воєнний стан, з метою сприяння Російській Федерації та її представникам в ослабленні національних інтересів України, суверенітету та територіальної цілісності держави, створення в суспільстві думки про виправданість та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил Російської Федерації щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України, будучи прихильником країни-агресора - Російської Федерації, 06 березня 2023 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи на тротуарі біля будівлі ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Одеській області» здійснював публічні заклики до підтримки дій держави-агресора, повідомляючи, що йому все набридло та він очікує, коли Росія і коли ОСОБА_8 нарешті захоплять місто Одесу та Україну, вважаючи, що місто Одеса повинно належати Російській Федерації.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 111-1 КК України - позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, органах, що надають публічні послуги, освітніх закладах строком на 10 років, за ч. 4 ст. 71 КК України - у виді 2-х років 1 місяця позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, органах, що надають публічні послуги, освітніх закладах строком на 10 років.

Захисник просив суд призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням думки прокурора, обвинуваченого, захисника, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Крім того, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 111-1 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 111-1 КК України, оскільки він вчинив публічні заклики громадянином України до підтримки дій держави-агресора.

Обставиною, яка передбачена ст. 67 КК України та обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є рецидив злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та встановлені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд приймає до уваги, що кримінальні правопорушення, скоєні ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, характеризуючі обвинуваченого матеріали, відповідно до яких останній неодружений, має на утриманні непонолітню дитину, офіційно не працевлаштований, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став , матеріальну шкоду потерпілим не відшкодував.

Також суд бере до уваги, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду ОСОБА_3 щиро покаявся, визнав свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів, у зв`язку з чим справа була розглянута за приписами ч.3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо лише у разі його ізоляції від суспільства та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, органах, що надають публічні послуги, освітніх закладах строком на 10 років.

Суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Також судом встановлено, що відповідно до вироку Київського районного суду м. Одеси від 15.06.2020 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України і призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі, відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк два роки.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси задоволено подання начальника Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_9 про направлення звільненого ОСОБА_3 від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 15.06.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 направити в місця обмеження волі для відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 15.06.2020 року строком на 2 /два/ роки обмеження волі, строк відбування покарання ОСОБА_3 визначено обчислювати з дня його фактичного затримання для направлення для відбування покарання.

У судовому засіданні встановлено, що зазначене покарання ОСОБА_3 не відбуто у повному обсязі.

При цьому, суд при ухваленні вироку, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постанові Верховного Суду.

Так, у Постанові від 02.09.2021 року по справі №725/5293/20 Верховний Суд зазначив, якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК України, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Така позиція колегії суддів Верховного Суду узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 08 лютого 2021 року у справі № 390/235/19 (провадження № 51-2177 кмо 20).

Отже, з урахуванням позиції Верховного Суду та того, що ОСОБА_3 вчинив один злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, до постановлення вищевказаного вироку Київського районного суду м.Одеси, та ще один злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України і злочин, передбачений ч. 1 ст. 111-1 КК України після постановлення зазначеного вироку Київського районного суду м. Одеси, остаточне покарання йому варто призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з наступними змінами, у разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд, з посиланням на ст. 71 КК України, до покарання призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи вищевикладене, а також приписи ч. 4 ст. 71 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді 2-х років 1 місяця позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, органах, що надають публічні послуги, освітніх закладах строком на 10 років.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися. Відомостей про процесуальні витрати суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71,72, 78, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, органах, що надають публічні послуги, освітніх закладах строком на 10 років.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_3 цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 15.06.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, органах, що надають публічні послуги, освітніх закладах строком на 10 років.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді 10 років позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, органах, що надають публічні послуги, освітніх закладах, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по даному кримінальному провадженню у період з 19.10.2023 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: диск з відеозаписом з камери, розміщеної на фасадній стіні будинку АДРЕСА_3 , CD-R диск з серійним номером PSP332W107023548 з відеозаписами подій, які зафіксовані 03.05.2020 року у період часу 00.00 год. до 01.30 год. за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, 7, диск формату DVD-R "Axent" з відео файлом формату MP4 відео файл об`ємом 4159 Кб за участю ОСОБА_3 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1