Справа № 163/1658/23
Провадження № 1-кп/163/162/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000005 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вищої освіти, одруженого, геодезиста ТзОВ "Структум", раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в нього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.05.2023 з метою незаконного перетину державного кордону з території України в Республіку Польща, всупереч Закону України «Про правовий режим воєнного стану», виник злочинний умисел на пропозицію надати та надання службовій особі Державної прикордонної служби України неправомірної вигоди за не вчинення ним дій, в інтересах того хто надає таку вигоду, з використанням наданого службового становища.

На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_4 25.05.2023 прибув в МАПП «Ягодин», що знаходиться за адресою: Волинська область, Ковельський район, с. Старовойтове, вул. Прикордонників, де, згідно графіку організації несення прикордонної служби, інспектор прикордонної служби ОСОБА_6 заступив на чергування на МАПП "Ягодин" щодо пропуску осіб через державний кордон України.

25.05.2023 близько 13 год. 10 хв. ОСОБА_4 на виконання свого злочинного умислу, направленого на надання неправомірної вигоди для незаконного перетину державного кордону України, без встановленого порядку його перетину, у період дії правового режиму воєнного стану, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 є службовою особою - інспектором прикордонної служби та в силу займаної посади був наділений повноваженнями щодо здійснення особами перетину державного кордону України, під час особистої зустрічі з останнім, яка відбувалась на території МАПП «Ягодин», запевнив останнього, що він має намір перетнути державний кордон України та потрапити до Республіки Польща без відповідних на це документів.

В подальшому 25.05.2023 близько 13 год. 25 хв. ОСОБА_4 зайшов до приміщення паспортного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та переслідуючи мету надання неправомірної вигоди службовій особі, а саме інспектору прикордонної служби ОСОБА_6 за безперешкодний пропуск його через державний кордон без відповідних на це документів, під час дії воєнного стану, а також при наявності тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України, здійснив пропозицію та надав останньому неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 25.05.2023 становить 36 560 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з укладеною між обвинуваченим та прокурором угодою про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за фактичними обставинами обвинувального акта і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 42500 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії нетяжкого злочину. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.369 КК України.

Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Отже, суд встановив, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений та його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Долю речових доказів належить визначити відповідно до ст.100 КПК України, ст.ст.961, 962 КК України, а арешт майна - відповідно до ст.174 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 20 липня 2023 року у кримінальному провадженні №0000005, укладену виконувачем обов`язків керівника Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України і за цим законом призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42 500 (сорок дві тисячі п`ятсот) гривень.

Долю речових доказів та документів визначити таким чином:

- грошові кошти в сумі 1000 доларів США, 10 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з наступними серійними номерами: LB66294898, PE 96471685G, KB29388233C, HJ 19910120A, KB 62790670N, LB 66294793G, LB 66294794, DA2803331А, КВ 82558612В, KJ40295109A, що передані на зберігання у ПАТ КБ "Приватбанк" в місті Луцьк конфіскувати у власність держави в порядку ст.ст.961, 962 КК України, скасувавши накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2023 року арешт;

- мобільний телефон марки "Айфон 11", який зберігається в СУ ГУНП у Волинській області, - повернути ОСОБА_4 , скасувавши накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2023 року арешт .

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) гривень процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1