Справа № 367/4057/23
Провадження по справі № 1-кп/367/771/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачений: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду у режимі відеоконференції з ДУ «Божківська виправна колонія (№ 16)» кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000450 від 11.05.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.07.2022 Ірпінським міським судом Київської області за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік; 27.04.2023 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропних засобів без мети збуту вчинене протягом року після засудження за цією статтею, а саме: в тому, що ОСОБА_4 , будучи засудженим 11.07.2022 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України, протягом року після засудження за вищевказаною статтею вчинив нове умисне кримінальне провадження (злочин) з використанням умов воєнного стану за наступних обставин. 10 травня 2023 року, приблизно о 12 год. 00 хв. (точний час не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік буд. № 10 по вул. Тургенівській в м. Ірпінь, побачив на землі біля дерева згорток ізоляційної стрічки синього кольору.

Піднявши вказаний згорток ізоляційної стрічки ОСОБА_4 виявив, що в ньому знаходився прозорий поліетиленовий пакет із застібкою з кристалічною речовиною блакитного кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Усвідомлюючи, що виявлена ним кристалічна речовина блакитного кольору, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), для власного вживання, без мети збуту.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, перебуваючи в тому ж місці в той же час, ОСОБА_5 , достовірно розуміючи, що придбане ним є кристалічна речовина блакитного кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1іл-пентан-1-он), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», помістив знайдену ним кристалічну речовину блакитного кольору до зовнішньої правої кишені штанів, розпочавши таким чином незаконно зберігати кристалічну речовину блакитного кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1іл-пентан-1-он), для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України незаконно придбав шляхом привласнення знайденого та розпочав зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1іл-пентан-1-он), без мети збуту. Після цього, ОСОБА_4 попрямував у власних справах.

Цього ж дня, а саме 10 травня 2023 року, ОСОБА_5 , зберігаючи при собі вищевказану кристалічну речовину блакитного кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1іл-пентан-1-он), для власного вживання без мети збуту, був зупинений працівниками поліції у порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з підозрілою поведінкою та необхідністю перевірки документів.

На запитання поліцейського щодо наявності у ОСОБА_4 при собі заборонених обігом предметів чи речовин останній повідомив, що зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1 -іл-пентан-1 -он).

Після чого, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу та в ході огляду місця події, який проводився 10.05.2023 в період часу з 12 год. 34 хв. по 12 год. 37 хв., на ділянці місцевості у сквері поблизу будинку № 10 по вулиці Тургенівська в м. Ірпінь Бучанського району Київської області ОСОБА_4 у присутності двох понятих добровільно дістав із правої зовніщньої кишені своїх штанів та видав працівникам поліції прозорий поліетиленовий пакет із застібкою з вищевказаною кристалічною речовиною, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1 іл-пентан-1 -он).

Згідно висновку експерта за проведеною експертизою матеріалів речовин та виробів, надана на дослідження кристалічна речовина блакитного кольору є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого у речовині становить 0,277 г.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропних засобів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав, в межах пред`явленого обвинувачення, в повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. В теперішній час щиро кається у скоєному злочині, просив суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину викладеного у даному вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропних засобів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.

Також, судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який будучи засудженим 11.07.2022 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України, протягом року після засудження за вищевказаною статтею вчинив нове умисне кримінальне провадження (злочин) з використанням умов воєнного стану та 27 квітня 2023 року Деснянським районним судом м. Києва визнаний винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі, на обліку у психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, з місця проживання характеризується посередньо, про що свідчать: характеристика, надана старшим дільничним офіцером поліції відділення поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, довідки КНП Бородянської селищної ради «Бородянська центральна районна лікарня» № 139 від 19.05.2023 року, вимога СІТ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області № 4259 від 17.05.2023 року щодо судимості, вирок Ірпінського міського суду Київської області від 11 липня 2022 року справа № 367/2136/22, вирок Деснянськоого районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року справа № 754/4620/23, паспортні дані, та його свідчення.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб та оголошено проведення загальної мобілізації. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану продовжувався: Указом № 573/2022 від 23.08.2022 з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, указом від 7 листопада 2022 року N 757 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 21 листопада 2022 р. на 90 діб. Відповідно до Закону України від 16.11.2022 № 2738-ІХ «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. № 2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 р. строком на 90 діб до 19 лютого 2023 року, Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено вчинення злочину в умовах воєнного стану.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 вчинив злочин 10 травня 2023 року, тобто: після постановлення Деснянським районним судом м. Києва вироку від 27 квітня 2023 року, яким на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково було приєднано ОСОБА_4 до покарання за цим вироком Ірпінського міського суду Київської області від 11 липня 2022 року та з урахуванням положень ст. 72 КК України призначено обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Санкція ч. 2 ст. 309 КК України в редакції чинній на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбачала покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.

У відповідності до положень ст. 12 КК України в редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

З врахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке віднесене законодавством України та міжнародним законодавством, зокрема Конвенцією ООН «Про боротьбу проти незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин», ратифікованою Постановою ВР України від 25 квітня 1991 року, до категорії особливо небезпечних злочинів, наслідки вчинення якого становлять серйозну загрозу для здоров`я і добробуту людей і справляють негативний вплив на економічні, культурні й політичні основи суспільства, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Саме таке покарання буде відповідати вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

При цьому остаточне покарання йому необхідно визначити за правилами ст.71 КК України.

Свою правову позицію суд обґрунтовує тим, що згідно із системним аналізом ч. 4 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України початковим моментом періоду вчинення злочину, протягом якого суд призначає покарання за сукупністю вироків, є саме момент постановлення вироку, а не набрання ним законної сили. Так, закон про кримінальну відповідальність визначає загальний критерій для відмежування випадків призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів та сукупністю вироків і пов`язує його саме з моментом між діяннями, які вчинені до прийняття судового рішення про винуватість особи та після прийняття такого рішення.

Водночас суд зазначає, що від набрання попереднім вироком законної сили залежить і можливість призначення остаточного покарання як за сукупністю злочинів, так і за сукупністю вироків.

Так, з одного боку, вирок, який набрав законної сили, є загальнообов`язковим і таким, що підлягає виконанню та врахуванню під час призначення покарання за новим вироком, тоді як постановлення вироку місцевим судом не виключає подальшої зміни чи скасування його в порядку перегляду судами апеляційної чи касаційної інстанцій, а також за нововиявленими або виключними обставинами, у результаті яких вирок може втратити своє самостійне правове значення у частині висновків про винуватість особи і про необхідність призначення їй покарання (в тому числі зі звільненням від його відбування з випробуванням).

А з іншого боку, суд зазначає, що момент постановлення попереднього вироку не змінює положення щодо законної сили судових рішень (обвинувальних вироків) з огляду на те, що за сукупністю вироків приєднанню до покарання, призначеного за новим вироком, підлягає лише невідбута частина покарання за попереднім вироком. І це правило, закріплене у ст. 71 КК України, вказує на обов`язковість умови щодо набрання попереднім вироком законної сили.

Тому суд пропонує визначити умови для застосування ст. 71 КК України у випадку, якщо засуджений вчинив новий злочин після проголошення попереднього вироку судом першої інстанції і до набрання ним законної сили, а саме:

на час постановлення нового вироку попередній вирок набрав законної сили;

на час постановлення нового вироку засуджена особа ще не відбула повністю покарання (має невідбуту частину покарання) за попереднім вироком;

за попереднім вироком особу було засуджено із призначенням покарання або зі звільненням від його відбування з випробуванням (статей 75, 79, 104 КК);

за наслідками апеляційного розгляду попередній вирок не було скасовано із закриттям кримінального провадження чи з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції (п. 5 та п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК), а також не було скасовано повністю у випадку, зазначеному в п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України.

За наявності цих умов, на думку суду, остаточне покарання новим вироком має призначатися із застосуванням положень ст. 71 КК (за сукупністю вироків). У такому разі згідно з правилами ст. 71 КК суд першої інстанції до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (з урахуванням змін, внесених ухвалою апеляційного суду) або за вироком суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене суд при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 керується вимогами ст. 71 КК України та вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком суду невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таке покарання стосовно ОСОБА_4 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судової експертизи у кримінальному провадженні № СЕ-19/111-23/24427-НЗПРАП від 22.05.2023 року у сумі 1912 гривень 00 копійок.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого суд не застосовує.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369-374, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року, згідно якого призначено покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі, станом на 19.12.2023 фактично відбуто 6 місяців 22 дні, невідбута частина покарання становить 6 місяць 16 днів - остаточно визначивши до відбування 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк покарання відраховувати з 19 грудня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/24427-НЗПРАП від від 22.05.2023 року у сумі 1912 гривень 00 копійок.

Речові докази по даному кримінальному провадженню поліетиленовий пакет із пазовим замком, із вмістом кристалічної речовини блакитного кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою у речовині 0,277 г, що переданий до камери схову речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області знищити.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1