Провадження №1-кп/389/39/23
У Х В А Л А

19 грудня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001083 від 28.12.2022, стосовно

ОСОБА_5 ,

продовжена дія запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 04.01.2024, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

27 березня 2022 року до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001083 від 28.12.2022 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 06.11.2023 ОСОБА_5 продовжена дія запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 04.01.2024.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що карається позбавленням волі на строк до 15 років, ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу та його продовження, не зникли, обвинувачений раніше не судимий, одружений, утриманці відсутні, пенсіонер, не має достатньо міцних соціальних зв`язків, тобто зазначені обставини підтверджують існування вищезазначених ризиків.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскільки наявність ризиків вказаних прокурором не є обґрунтованими, а сама по собі тяжкість обвинувачення не виправдовують застосування такого виду запобіжного заходу.

Крім того, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 подала клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово, а також, про обстеження обвинуваченого лікарями та надання належної медичної допомоги.

В обґрунтування клопотання зазначає, що обвинувачений є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має двох дочок, тобто міцні соціальні зв`язки, проте, має хронічні захворювання та матір похилого віку, яка потребує постійного догляду, тощо.

Щодо обстеження обвинуваченого лікарями та надання належної медичної допомоги захисник обвинуваченого зазначає про те, що за час перебування ОСОБА_5 під вартою стан його здоров`я значно погіршився, він звертався в медичну частину слідчого ізолятора, однак належного лікування не отримав. Просить суд зобов`язати ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» провести ОСОБА_5 медичне обстеження лікарів уролога, нефролога, кардіолога у КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» та за необхідністю забезпечити лікування. При цьому, жодних офіційних доказів захисником суду не надано.

Прокурор не заперечувала щодо клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 про обстеження обвинуваченого лікарями та надання належної медичної допомоги.

Вислухавши у судовому засіданні думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Суд при продовженні обвинуваченому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховує вимоги ст.ст.177,178,183 КПК України щодо мети та порядку застосування такого виду запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Так, рішенням ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Під час розгляду даного клопотання у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які наразі не зменшилися та не зникли.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, яке закон класифікує як особливо тяжкий, яким передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, що вказує на цілком ймовірну можливість переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Водночас судом враховано, що обвинувачений раніше не судимий, одружений, утриманців не має, пенсіонер, а також його намагання приховати сліди злочину.

Зважаючи на те, що на даний час судом ще не допитано свідків, є вагомі підстави вважати, що у разі застосування до обвинуваченого альтернативного по відношенню до тримання під вартою запобіжного заходу, не пов`язаного з виключними запобіжниками у комунікації та його переміщеннях, останній зможе здійснити незаконний вплив на даних осіб з метою зміни наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Слід зазначити, що такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Судом також враховано характер кримінального правопорушення, в якому обвинувачують ОСОБА_5 , що має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Зазначене підтверджує, що заявлені раніше ризики не зменшились і це дає достатні підстави вважати, що у разі зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, вказане не забезпечить належного виконання останнім його процесуального обов`язку.

З огляду на викладене та заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Продовжуючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також бере до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, продовжують існувати, що також унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника щодо обраного та продовженого обвинуваченому ОСОБА_5 занадто суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою спростовуються вищевикладеним, відсутністю доказів неможливості надання обвинуваченому ОСОБА_5 необхідної медичної допомоги в умовах СІЗО та наявністю ризиків, зазначених у клопотанні прокурора, які наразі не зникли, тому судом такі доводи не можуть бути враховані із вищезазначених підстав.

Тому клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Стосовно клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 щодо обстеження обвинуваченого лікарями та надання належної медичної допомоги слід зазначити таке.

Статтею 206 КПК України визначено загальні обов`язки суду щодо захисту прав людини, зокрема частиною 6, 7, 8 цієї статті передбачено, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя (суд) зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 №239/5/104 затверджено порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, яке дозволяє проведення медичного огляду обвинувачених.

Пунктом 2.3 зазначеного Порядку передбачено, що медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Крім того, під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Пунктом 2.7 Порядку передбачено, що у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Пункт 2.8 Порядку передбачає, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.

Підсумовуючи викладене вище, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, Конституції України, суд вважає, що у даному випадку можливо застосувати ч.7 ст.206 КПК України, оскільки інші відомості суду невідомі, письмових доказів не має, тому необхідно зобов`язати начальника Державної установи „ Кропивницький слідчий ізолятор» негайно організувати та забезпечити медичне обстеження стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , у разі необхідності діяти відповідно до порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 № 239/5/104.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, то відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 178, 183, 206, 331, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Кам`янка Черкаської області, продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 14 години 10 хвилин 19 грудня 2023 року по 14 годину 10 хвилин 16 лютого 2024 року.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про обстеження обвинуваченого лікарями та надання належної медичної допомоги - задовольнити частково.

Зобов`язати начальника Державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" негайно організувати та забезпечити медичне обстеження стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а у разі необхідності діяти відповідно до порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 №239/5/104.

Контроль за виконанням покласти на процесуального прокурора по даному кримінальному провадженню.

Про результати виконання ухвали, в частині медичного обстеження стану здоров`я обвинуваченого, повідомити суд у місячний термін з дня отримання копії даної ухвали, та надати відповідну довідку щодо можливості (неможливість) утримання обвинуваченого ОСОБА_5 в умовах слідчого ізолятору.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченому.

На ухвалу суду, в частині продовження тримання під вартою, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошений о 10.00 год. 21.12.2023.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1