Справа № 487/5890/23
Провадження № 1-кп/487/402/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000238 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду з Окружної прокуратури міста Миколаєва, в порядку ст..283 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000238 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

У судовому засіданні захисник просив повернути обвинувальний акт прокурору. В обгрунтування клопотання вказав, що прокурором при направленні обвинувального акту до суду було порушено вимоги ст.ст.290, 291, 293 КПК України, які не можуть бути усунуті в підготовчому судовому засіданні та унеможливлюють призначення справи до судового розгляду.

Так, йому, як захиснику ОСОБА_5 не було вручено обвинувальний акт у день його складання.

Крім того, в обвинувальному акті не зазначені відомості щодо особи та стану здоров`я ОСОБА_6 , обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, розмір витрат на проведення експертизи.

Одночасно зазначив, що при повідомленні ОСОБА_6 про підозру, в порушення вимог ст.52 КПК України не було залучено захисника.

Наголосив на тому, що йому, як захиснику, не відомо чи подавала ОСОБА_7 особисту заяву про скоєння відносно неї кримінального правопорушення, оскільки за приписами ч.1 ст.477 КПК України, кримінальне провадження за ч.1 ст.122 КК України відноситься до кримінальних проваджень приватного обвинувачення.

Окрім того, матеріали кримінального провадження, в порушення ч.6 ст.290 КПК України, не містять повідомлення сторони захисту ОСОБА_6 прокурору, а до них долучено повідомлення іншої особи, а саме "підозрюваного ОСОБА_8 "

З урахуванням зазначеного, на думку захисника, обвинувальний підлягаєж поверненню прокурору.

Обвинувачена підтримала, клопотання свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника заперечувала.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного:

Відповідно до змісту ст. 283, ч. 2 п. 3, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є остаточним процесуальним документом досудового слідства в якому викладається суть і підстави обвинувачення, визначається юридична оцінка та кваліфікація дій обвинуваченого.

Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ст.291 ч.2 КПК України.

З аналізу положень ст. 291 КПК України слідує, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як слідує із тексту обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченому ч.1 ст. 122 КК України, а саме спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність.

Також у обвинувальному акті зазначено про відсутність як обтяжуючих так і пом`якшуючих покарання обвинуваченої обставин, як і про відсутність процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Відповідно до долученої до матеріалів обвинувального акту розписки, обвинувачена та її захисник ОСОБА_9 отримали копію обвинувального акту та матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, у день його складання, а саме 31.08.2023 року.

При цьому суд зазначає, що обвинувальний акт надійшод до Заводського районного суду м.Миколаєва 01.09.2023 року, а відповідно до долученого до матеріалів провадження Ордеру, Договір про надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_4 та обвинуваченої було укладено 03.09.2023 року.

З урахуванням встановленого, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 та повернення обвинувального акту прокурору, оскільки викладені ним твердження не у унеможливлюють вирішення питання призначення обвинувального акту до розгляду, а підлягають перевірці у ході судового розгляду та дослідження доказів.

Також суд керується практикою Європейського суду з прав людини по застосуванню ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку, Та вважає, що необґрунтоване повернення обвинувального акту прокурору, порушує право обвинуваченої постати перед судом без невиправданої затримки.

Кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м.Миколаєва.

Обвинувальний акт складено у відповідності до ст.291 КПК України.

Підстави для прийняття рішень, передбачених ст..314 ч.3 п.п.1-4 КПК України, обрання обвинуваченій запобіжного заходу - відсутні.

16.01.2024 року потерпіла ОСОБА_7 подала до суду цивільний позов та просила про його прийняття до розгляду у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання потерпілої та прийняття до розгляду цивільного позову не заперечувала.

У судовому засіданні захисник проти прийняття до розгляду цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 заперевував, посилаючись на те, що вона не має статусу цивільного прозивача у кримінальному провадженні.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.

За положеннями ст..56 КПК України - потерпілий у кримінальному провадженні має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне прийняти до розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 .

Щодо тверджень захисника, суд зазначає, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст.68 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила (пред`явив) цивільний позов.

Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Таким чином, закон не потребує прийняття окремого рішення про визнання особи цивільним позивачем у кримінальному провадженні.

Інших клопотань сторонами кримінального провадження, потерпілими не заявлено.

Керуючись ст..ст.128, 314, 316 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 - відмовити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000238 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України - прийняти до провадження.

Призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 24.01.2024 року 13-00 годину.

Прийняти до розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 .

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження, потерпілу.

Ухвала остаточна.

Суддя: ОСОБА_1