Номер провадження: 11-сс/813/1823/23
Справа № 497/2177/23 1-кс/497/873/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Болградського районного суду м. Одеси від 26.10.2023 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 000566 від 15.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 000566 від 15.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що клопотання про арешт майна (після усунення недоліків) було направлено на поштову адресу суду поза межами строків, встановлених ухвалою слідчого судді, клопотання про поновлення пропущеного строку прокурором заявлено не було, обґрунтування та докази поважності причин пропуску встановленого строку - не наведено і не надано.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, посилаючись на наступне.

- ухвала слідчого судді про повернення клопотання слідчому для усунення недоліків від 10.10.2023 року доставлена до Болградського РВП ГУНП в Одеській області за місцем дислокації в м. Болград 17.10.2023 року, однак слідчий відділення №1 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 дислокується в м. Арциз Одеської області та передана слідчому ОСОБА_7 через канцелярію 19.10.2023 року, про що мається відповідна відмітка на супровідному листі. Тобто датою отримання слідчим ухвали слідчого судді є саме 19.10.2023 року;

- відділення поліції №1 Болградського РВП хоч і є підпорядкованим Болградському РВП ГУНП в Одеській області, однак це окремий структурний підрозділ який має власний штамп, канцелярію, та окрему адресу з розташуванням в м. Арциз, відстань до якого від м. Болград по автодорогам складає від 93 до 137 км;

- на адресу окружної прокуратури ухвала слідчого судді про повернення клопотання для усунення недоліків від 10.10.2023 року судом окремо не направлялась, та надійшла від слідчого 20.10.2023 року разом з клопотанням про арешт майна після усунення недоліків, та в той же день погоджене прокурором клопотання після усунення недоліків направлено до суду. Тобто датою отримання прокурором ухвали слідчого судді є 20.10.2023 року.

Крім того, прокурор вважає необґрунтованим висновок слідчого судді про відсутність у додатках до клопотання слідчого витягу з ЄРДР, оскільки клопотання подається вдруге, та дублювати документи немає підстав, так як вони є в матеріалах, долучених до клопотання слідчого, яке подавалось 05.10.2023 року.

На підставі цього, прокурор просить ухвалу слідчого судді про арешт майна скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз змісту ухвали слідчого судді свідчить про те, що ухвала є необґрунтованою, невмотивованою, а отже - незаконною, оскільки слідчий суддя прийшов до необгрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого, тому вона підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Апеляційний суд, з огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, вважає помилковим висновок слідчого судді про те, що клопотання про арешт майна (після усунення недоліків) було направлено на поштову адресу суду поза межами строків, встановлених ухвалою слідчого судді, клопотання про поновлення пропущеного строку прокурором заявлено не було, обґрунтування та докази поважності причин пропуску встановленого строку - не наведено і не надано, а тому слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого Відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області від 20.10.2023 року про арешт майна.

Згідно матеріалів провадження, 09.10.2023 року слідчий Відділення №1 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 вперше звернулася до слідчого судді Болградського районного суду Одеської області з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_9 від 10.10.2023 року (єдиний унікальний №497/2177/23, провадження №1-кс/497/832/23) клопотання слідчого Відділення №1 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за №0000566 від 15.09.2023 року - повернуто слідчому для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин з моменту отримання копії ухвали (а.с.21-22).

Частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Натомість, згідно резолютивної ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_9 від 10.10.2023 року (єдиний унікальний №497/2177/23, провадження №1-кс/497/832/23), клопотання слідчого, у звязку з встановленими недоліками, було повернуто для усунення недоліків не прокурору, як це передбачено нормами КПК, а слідчому, що суперечить процесуальному законодавству. Саме порушення слідчим суддею вимог процесуального законодавства спричинило тривалий розгляд ухвали слідчого судді.

При цьому, як вбачається з матеріалів судової справи, прокурор отримав ухвалу слідчого судді 20.10.2023 року і того ж дня повторно клопотання про арешт майна до слідчого судді.

Таким чином, клопотання про арешт майна було прокурором подано вчасно.

Тому, ухвала слідчого судді підлягає безумовному скасуванню, через допущені порушення положень КПК України. При цьому, колегія суддів вважає необхідним розглянути по суті клопотання слідчого та надати йому оцінку щодо обгрунтованості та необхідності арешту майна.

Відповідно до приписів ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Мотивуючи необхідність задоволення клопотання слідчого, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, слідчий у клопотанні зазначив, що 15.09.2023 року до ЧЧ ВП №1Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102», про те, що біля будинку 310 по вул. Вокзальній м. Арциз, Болградського району Одеської області, невідомі особи викрали дизельне паливо з локомотива.

Вказаний факт зареєстрований в ЄО ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області за №2718 від 15.09.2023 року, а потім до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000566 від 15.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

03.10.2023 року слідчим суддею Болградського районного суду задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на обшуку автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI, загальний легковий універсал, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 2001 року випуску, з метою відшукання та вилучення полімерних каністр з кришками білого кольору, ємністю 30 л, які в подальшому можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні.

04.10.2023 року слідчим, на виконання ухвали слідчого судді Болградського суду проведено обшук автомобілю та вилучено:

- у багажному відділенні салону вищевказаного автомобіля 4 (чотири) полімерних каністр синього кольору з кришками білого кольору, ємністю приблизно 30 л. кожна з рідиною, яка займає весь об`єм ємності з характерним запахом палива, кожна з яких опечатана біркою з пояснювальним написом та підписами понятих та учасників;

- з передніх водійських дверцят вище вказаного автомобіля одну пару робочих рукавичок помаранчевого кольору на яких наявне нашарування бруду та які мають явно виражений запах палива, поміщено у полімерний спец пакет НПУ PSP 3237590, та підписано пояснювальним написом з підписами понятих та учасників.

Під час обшуку після вилучення вищевказаних чотирьох полімерних каністр, слідчим було відібрано з кожної полімерної каністри в чотири окремі полімерні ємкості (пляшки) об`ємом 0,5 л. рідину з характерним запахом палива, для подальшого направлення для проведення судових експертиз. Вказані пляшки поміщено у полімерні спец пакети НПУ 1) PSP 3237595, 2) PSP 3237591, 3) PSP 3237593, 4) PSP 3237592 та підписано пояснювальним написом з підписами понятих та учасників.

Постановою слідчого призначена експертиза нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів (а.с. 20).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту клопотання слідчого вбачається, що підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у цьому клопотанні майно, тобто виявлені предмети, паливно-мастильні матеріали - є доказом злочину. Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч.2 ст. 170 Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Разом з тим, з урахуванням кваліфікації злочину, обставин провадження, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим надано достатьньо доказів того, що незастосування такого заходу кримінального провадження як арешт майна призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, що заввадить досягненню мети кримінального провадження.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підстав та мети накладення арешту на майно та не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки триває досудове розслідування, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстави для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, на теперішній час відсутні.

Не вирішуючи питання про наявність в діях будь-яких осіб ознак вчинення кримінального правопорушення, дослідження матеріалів справи у сукупності із доводами клопотання слідчого, формують у апеляційного суду внутрішнє переконання щодо того, що мали місце обставини, про які зазначається у клопотанні, тому колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підстав та мети необхідності арешту майна, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, апеляційним розглядом встановлено, що на даній стадії досудового розслідування існує необхідність арешту майна за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В свою чергу, не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Визнаючидоводи апеляційної скарги прокурора обгрунтованими, колегія суддів виходить з того, що, відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст. ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеси від 26.10.2023 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 000566 від 15.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Відділення №1 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0000566 від 15.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI, загальний легковий універсал, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 2001 року випуску, а саме:

- 4 (чотири) полімерні каністри синього кольору з кришками білого кольору, ємністю приблизно 30 л. кожна з рідиною, яка займає весь об`єм ємності з характерним запахом палива,

- одну пару робочих рукавичок помаранчевого кольору на яких наявне нашарування бруду та які мають явно виражений запах палива,

- рідину з характерним запахом палива, яку поміщено до 4 (чотирьох) окремих полімерних ємностей (пляшок) об`ємом 0,5 л та відібрано під час обшуку з 4 (чотирьох) полімерних каністр синього кольору, ємністю 30 л кожна з рідиною, яка займає весь об`єм ємності з характерним запахом палива,

шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування вилученим майном.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4