Провадження № 1-кс/201/4447/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новотроїцьк Оренбурзької області Російської Федерації, громадянки України, з вищою освітою, пенсіонерки, заміжньої, раніше не судимої, особи з інвалідністю 2 групи, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 від 16.05.2022,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 подано до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування слідчий відділ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (наказ Т.в.о голови СБ України № 197 від 20.07.2022 «Про визначення місця тимчасової дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях»). В обґрунтуванні скерованого клопотання зазначено, що у кримінальному провадженні № 0000124 від 16.05.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України стосовно ОСОБА_5 вже було застосовано запобіжний захід у вигляді застави, однак підозрювана не пізніше п`яти днів з дня прийняття такого рішення і до теперішнього часу не внесла кошти на відповідний рахунок та не забезпечила їх внесення заставодавцем, у зв`язку з чим виникли підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 продовжує підозрюватись у вчиненні вищевказаного злочину за таких обставин, зокрема у березні 2022 року, більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, керівником Сєвєродонецької міської ВЦА ОСОБА_7 у дистанційному режимі проведено оперативну нараду щодо стану виконання функцій Управління освіти Сєвєродонецької міської ВЦА в частині організації харчування дітей та осіб, що тимчасово перебувають у закладах освіти за рахунок місцевого бюджету в умовах воєнного стану в Україні, пов`язаного з агресією Російської Федерації. 18 березня 2022 року за підсумками цієї наради складено протокольне доручення щодо стану виконання функцій Управління освіти Сєвєродонецької міської ВЦА в частині організації харчування дітей та осіб, що тимчасово перебувають у закладах освіти за рахунок місцевого бюджету в умовах воєнного стану в Україні, пов`язаного з агресією російської федерації (далі за текстом протокольне доручення). У квітні 2022 року, більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, але не пізніше 14 квітня 2022 року, ОСОБА_8 (матеріали досудового розслідування стосовно якого за ч. 2 ст. 367 КК України виділені в окреме кримінальне провадження), перебуваючи на посаді заступника керівника Сєвєродонецької міської ВЦА, знаходячись у м. Дніпро, у телефонному режимі надав вказівку начальнику Управління освіти ОСОБА_9 , яка знаходилась у м. Вінниця, здійснити закупівлю продуктів харчування для організації харчування дітей та осіб, що тимчасово перебувають у закладах освіти. Так, ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Вінниця, достовірно розуміючи, що належним чином оформити та провести необхідні закупівлі харчових продуктів, у тому числі й прийняти їх належним чином, для забезпечення функцій Управління освіти Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в частині організації харчування дітей та осіб, що тимчасово перебувають у закладах освіти за рахунок місцевого бюджету в умовах воєнного стану в Україні, пов`язаного з агресією російської федерації, буде не можливо, усвідомлюючи неможливість одноосібної реалізації свого злочинного умислу, через свого підлеглого працівника - фахівця групи централізованого господарчого обслуговування закладів освіти Управління освіти ОСОБА_10 , яка у свою чергу не була обізнана про злочинний умисел ОСОБА_9 , повідомила ОСОБА_5 про свій намір вчинити вказані дії, після чого у останньої виник злочинний умисел у пособництві ОСОБА_9 вчинити вищевказані дії з метою власної вигоди та переслідуючи корисливі мотиви. При цьому ОСОБА_9 була достеменно обізнана про те, що ОСОБА_5 протягом тривалого часу фактично здійснює господарську діяльність з Управлінням освіти, будучи афілійованою особою та використовуючи реквізити фізичних осіб-підприємців ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_13 (код ДРФО НОМЕР_3 ), ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_6 ), складаючи фінансові, звітні та інші документи від їх імені та за підписом останніх, маючи право розпоряджатися їх банківськими рахунками, у тому числі шляхом зняття готівки у банкоматах та касах банків. В свою чергу ОСОБА_5 , виконуючи відведену їй роль пособника, використовуючи реквізити вказаних фізичних осіб-підприємців повинна була укласти з Управлінням освіти договори від їх імені на закупівлю товарів за бюджетні кошти (продуктів харчування) та після отримання грошових коштів за умовами вказаних договорів без їх фактичного виконання, маючи право розпоряджатися рахунками фізичних осіб-підприємців, особисто зняти вказані грошові кошти в банкоматах та касах банку, обернувши їх на власну користь. Водночас ОСОБА_10 , перебуваючи у м. Дніпро, діючи на виконання вказівки начальника Управління освіти ОСОБА_9 та будучи не обізнаною про її злочинний умисел, здійснила пошук постачальників продуктів харчування серед тих, з якими Управлінням освіти раніше укладалися відповідні договори. За результатами пошуку постачальників на зв`язок вийшла тільки ОСОБА_5 , яка виконуючи відведену їй роль пособника, повідомила про наявність у неї продуктів харчування без зазначення їх асортименту та об`єму. Після цього ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Вінниця, достовірно розуміючи, що постачанням продуктів харчування за майбутніми договорами буде займатися виключно ОСОБА_5 , діючи на виконання спільного злочинного умислу, спрямованого на розтрату бюджетних коштів в особливо великих розмірах в інтересах третіх осіб, при невстановлених в ході досудового розслідування обставин отримала підписані від імені продавців вищевказаних фізичних осіб-підприємців договори на закупівлю товарів за бюджетні кошти (продуктів харчування), при цьому достовірно розуміючи, що з ніякими фізичними особами-підприємцями ніхто не домовлявся, все ж підписала договори, поставила печатку та надіслала працівникам централізованої бухгалтерії Управління освіти, які не були обізнані про її злочинний умисел, для завантаження у систему СДО «Клієнт Казначейства Казначейство» для здійснення оплати по договорам. Водночас перебуваючи у м. Вінниця, начальник Управління освіти ОСОБА_9 , діючи всупереч інтересам служби, з використанням свого службового становища, на користь третіх осіб вищевказаних фізичних осіб-підприємців, достовірно при цьому розуміючи, що фактично, від їх імені виступає афілійована особа - ОСОБА_5 , підписала накладні № 356 від 14.04.2022, № 358 від 15.04.2022, № 360 від 15.04.2022, чим засвідчила отримання товарів за місцем поставки (передачі) товарів у м. Сєвєродонецьку за договорами № 39 від 14.04.2022, № 45 від 15.04.2022, № 55 від 15.04.2022, які фактично не бачила та не отримувала. 27 квітня 2022 року, за вказівкою ОСОБА_9 , працівниками централізованої бухгалтерії Управління освіти, які на той час перебували у м. Дніпро та не були обізнані про її злочинний умисел, грошові кошти у сумі 3 350 140,00 грн (три мільйони триста п`ятдесят тисяч сто сорок гривень) в якості оплати за договорами № 39 від 14.04.2022 року, № 45 від 15.04.2022 року, № 55 від 15.04.2022 року були перераховані на банківські рахунки фізичних осіб-підприємців ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , відкриті в АТ «Державний ощадний банк України». Таким чином, грошові кошти Управління освіти, що перебували у віданні ОСОБА_9 та щодо яких вона була наділена відповідними повноваженнями, були обернуті на користь третіх осіб фізичних осіб-підприємців ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , реквізити яких використовувала ОСОБА_5 , яка виконавши свою роль пособника, заволоділа вищевказаними бюджетними коштами. При цьому продукти харчування за договорами № 39 від 14.04.2022, № 45 від 15.04.2022 та № 55 від 14.04.2022 не отримувалися та фактично не були поставлені на адресу поставки (передачі) товарів: АДРЕСА_2 або на адресу гуманітарного штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: Луганська обл., м. Сєвєрдонецьк, вул. Федоренка, буд. 10. В свою чергу ОСОБА_5 , виконуючи відведену їй роль пособника, з метою особистого збагачення, у період з 29 квітня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, перебуваючи у м. Києві, маючи право розпоряджатися банківськими рахунками вищевказаних фізичних осіб-підприємців, достовірно усвідомлюючи, що товари за договорами № 39 від 14.04.2022, № 45 від 15.04.2022, № 55 від 15.04.2022 не були поставлені, перерахувала у повному обсязі грошові кошти, отримані в якості оплати за вказаними договорами з рахунків ФОП на їх особисті рахунки, та зняла їх у повному обсязі у відділеннях та банкоматах АТ «Державний ощадний банк України», обернувши зазначені грошові кошти на власну користь. Отже ОСОБА_5 , використовуючи реквізити фізичних осіб-підприємців ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 під час укладання договорів на закупівлю товарів (продуктів харчування) № 39 від 14.04.2022, № 45 від 15.04.2022, № 55 від 15.04.2022, здійснила пособництво ОСОБА_9 у розтраті грошових коштів, що перебували у віданні останньої у зв`язку з виконанням нею своїх службових обов`язків, на загальну суму 3 350 140,00 грн.

Таким чином слідчий за погодженням з прокурором, посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, а також у зв`язку з наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що остання може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, просили змінити вже обраний запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , вважаючи, що запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, є неможливим, про що свідчить ряд обставин, що повинні враховуватись при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість вчиненого злочину за ч. 5 ст. 191 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, вагомість наявних доказів, а також репутація підозрюваної, яка порушила вже обраний стосовно неї запобіжний захід у вигляді застави та не дотрималась умов його застосування в частині невиконання обов`язку утриматись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та наполягав на зміні запобіжного заходу із застави на тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , яка не виконала у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави і надання документа, що це підтверджує та не виконала обов`язки, покладені на неї при застосуванні раніше обраного запобіжного заходу, водночас наявні докази в цьому провадженні підтверджують підозру у вчиненні останньою в умовах воєнного стану особливо тяжкого злочину проти власності, предметом якого є бюджетне відшкодування, за що законом передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, а отже є достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Під час судового розгляду підозрювана та її захисник, посилаючись на завідомо непомірний розмір застави та відсутність реальної можливості для внесення коштів як застави, просили змінити запобіжний захід у вигляді застави на більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою, зокрема на домашній арешт, вважаючи, що застосування саме такого запобіжного заходу повністю зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у тому числі з огляду на процесуальну поведінку та репутацію підозрюваної, яка прибувала за кожною вимогою сторони обвинувачення, здала не зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, а також має міцні соціальні зв`язку в місці її проживання, утримуючи чоловіка похилого віку, який потребує її постійного догляду, водночас сама підозрювана є пенсіонеркою, особою з інвалідністю 2 групи та раніше не судима, а отже застосування до неї найбільш суворого запобіжного заходу є недомірним.

Вислухавши думки сторін судового процесу, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків з таких підстав.

Частиною 1 статті 200 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати (частина 2 зазначеної статті).

Ухвалою слідчого судді від 08 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_5 , з урахуванням доведеності існування ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, було застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі п`ятсот шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 503 040,00 грн (один мільйон п`ятсот три тисячі сорок). Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року вищевказану ухвалу слідчого судді залишено без змін.

Відповідно до ч 6 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

Станом на день судового розгляду у матеріалах, доданих до клопотання відсутні документи, які б підтверджували внесення коштів як застави на відповідний рахунок, що також не заперечується і самою стороною захисту, чим відповідно слідчий за погодженням з прокурором обґрунтовує необхідність зміни запобіжного заходу підозрюваній.

Таким чином, вирішуючи питання доцільності зміни запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з наступного.

Так, частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй злочину, слідчий суддя виходить з того, що факти, які підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок (рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1994 по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», від 14.03.1984 по справі «Феррарі-Браво проти Італії», від 30.08.1998 по справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»). Тобто стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у пособництві в розтраті чужого майна, вчиненій в умовах воєнного стану та в особливо великих розмірах. Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваної, виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що підозра органу досудового розслідування про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України не є очевидно необґрунтованою чи явно недопустимою з огляду на сукупність зібраних на даному етапі розслідування матеріалів кримінального провадження, а саме доказів у вигляді: ??протоколів обшуку від 16 вересня 2022 року, 13 січня 2023 року; протоколів огляду від 17 вересня 2022 року, 19 вересня 2022 року, 09 січня 2023 року, 11 січня 2023 року, 12 січня 2023 року, 17 січня 2023 року, 24 січня 2023 року, 02 лютого 2023 року, 13 лютого 2023 року, 17 лютого 2023 року, 04 квітня 2023 року, 08 травня 2023 року, 31 травня 2023 року, 01 червня 2023 року, 07 липня 2023 року, 10 липня 2023 року; протоколів тимчасового доступу до речей і документів від 08 грудня 2022 року, 05 жовтня 2022 року, 29 грудня 2022 року, 06 січня 2023 року, 17 лютого 2023 року, 02 травня 2023 року, 30 травня 2023 року, 04 липня 2023 року; висновку судової економічної експертизи № 923-931 від 26 квітня 2023 року; протоколів допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_8 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , чим в сукупності підтверджується причетність ОСОБА_5 до інкримінованого злочину. Отже вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Водночас про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що злочинні дії, кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, у вчиненні яких підозрюється остання, належать до категорії особливо тяжких злочинів, максимальна межа санкції якого передбачає покарання у виді позбавленням волі до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, у зв`язку із чим зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії»), а отже для запобігання спробам здійснити такі дії, застосування запобіжного заходу є доцільним.

Крім того конкретні обставини кримінального правопорушення, як то спосіб, мотив, мета, характер та ступінь участі ОСОБА_5 у вчиненні цього злочину, тобто криміногенні фактори і умови його вчинення, дають підстави вважати, що підозрювана задля уникнення кримінальної відповідальності все ж таки може намагатися недобросовісно виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки. Зокрема ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні в умовах воєнного стану особливо тяжкого злочину проти власності у співучасті з іншими співучасниками, що відповідно свідчить про стійкий намір останньої на вчинення корисливого злочину, предметом якого було бюджетне відшкодування в особливо великому розмірі.

Роблячи висновок про наявність таких ризиків, суд звертає увагу, що ризики не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрювана може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність обґрунтовано існує, а тому без застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 зможе вжити заходів для перешкоджання досягнення дієвості та ефективності цього кримінального провадження.

При цьому доводи сторони обвинувачення щодо існування ризиків, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даного клопотання, оскільки прокурором не надано жодних фактичних даних і не наведено переконливих фактів наявності таких обставин, що відповідно є лише абстрактним припущенням з боку обвинувачення.

Отже наведені вище обставини дають підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності таких ризиків, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів, зібраних на даному етапі кримінального провадження, вік та стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_5 , яка є пенсіонером та особою з інвалідністю 2 групи, репутацію підозрюваної, міцність її соціальний зв`язків в місці постійного проживання з родиною, зокрема з чоловіком похилого віку, який потребує її постійного догляду, майновий стан підозрюваної та відсутність у неї судимостей. Вказані обставини є актуальним, проте не вирішальним при застосуванні запобіжного заходу, оскільки цим не спростовується існування встановлених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою недотримання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Перевіряючи обґрунтованість неможливості запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слід враховувати, що хоча ОСОБА_5 і підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, однак остання має бездоганну репутацію, оскільки раніше, навіть перебуваючи на свободі, належно виконувала процесуальні обов`язки, передбачені кримінальним процесуальним законодавством, у тому числі прибувала за кожною вимогою сторони обвинувачення, не відлучалася із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, здала не зберігання свій паспорт для виїзду за кордон тощо, водночас підозрювана є пенсіонеркою, особою з інвалідністю 2 групи, раніше не судима, а також має міцні соціальні зв`язки в місці її проживання разом з чоловіком похилого віку, а отже застосування до неї найбільш суворого запобіжного заходу є недомірним. При цьому з огляду на майновий стан підозрюваної, а також визначений розмір застави можливо припустити, що розмір її доходу та її матеріальне становище неспівмірні з розміром застави, що відповідно свідчити про відсутність реальної можливості для внесення коштів як застави, а отже розмір застави дійсно міг бути непомірним для неї. Тобто на підставі наявних у цьому кримінальному провадженні даних можна із певною вірогідністю стверджувати, що навіть застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної, а тому слід вважати, що у поданому клопотанні недостатньо обґрунтовано чому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти тим ризикам, на які посилається сторона обвинувачення.

Отже, з огляду на те, що прокурором не доведена виняткова необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якою передбачено, що у випадку, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, на переконання слідчого судді, є підстави для застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений у клопотанні. Так, самостійно оцінивши кожний запобіжний захід і ризики, яким він зможе запобігти, дослідивши в сукупності матеріали додані до клопотання, а також з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження і даних про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, то для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні, достатнім запобіжним заходом є домашній арешт, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що зможуть виступити достатніми стримуючими факторами для існуючих ризиків та не перешкодить останній забезпечити свою нормальну життєдіяльність. Зазначений висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у рішенні від 16.12.2010 по справі «Боротюк проти України» (п. 62), у якому зазначено, що існування презумпції на користь звільнення з-під варти полягає у тому, що у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, а отже національні органи в таких випадках завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя робить висновок про необхідність відмови у зміні запобіжного заходу на тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , при цьому обравши стосовно неї більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що передбачений ст. 181 КПК України та полягає у забороні останній залишати житло у період доби з 22:00 до 06:00 години в межах строку досудового розслідування, з покладенням на неї обов`язків, передбачених пунктами 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки, на думку слідчого судді, застосування такого, менш суворого запобіжного заходу, зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181-197, 200, 205, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 04 листопада 2023 року, заборонивши їй у період доби з 22:00 до 06:00 години залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 , строком до 04 листопада 2023 року, обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою у визначені дату, час і місце до суду, слідчого або прокурора;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними, експертами, спеціалістами у цьому ж кримінальному провадженні, за виключенням випадків спільної участі останніх у проведенні слідчих чи процесуальних дій, а також окрім близьких родичів та членів його сім`ї;

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали про тримання підозрюваної ОСОБА_5 під домашнім арештом є 04 листопада 2023 року.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження о 09 годині 30 хвилин 18 жовтня 2023 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1