УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Справа № 621/837/23

Провадження 1-кп/621/188/23

05 грудня 2023 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасники справи:

прокурор - ОСОБА_3

представник потерпілого - адвокат ОСОБА_4

потерпіла - ОСОБА_5 (не з`явилася)

обвинувачена - ОСОБА_6

захисник - адвокат ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу №621/837/23 (провадження ЄРДР №0000001 від 01.01.2023) за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває кримінальна справа №621/837/23 (провадження ЄРДР №0000001 від 01.01.2023) за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.

У судове засідання з`явилися прокурор, представник потерпілої ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_9 та доставлена обвинувачена ОСОБА_10 . Інші учасники справи, а також свідки у кримінальному провадженні не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

В зв`язку з необхідністю допиту свідків згідно обвинувального акту прокурор просив відкласти судовий розгляд. Одночасно заявив клопотання про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обгрунтування клопотання зазначив, що строк дії раніше обраного запобіжного заходу спливає 14 грудня 2023 року, судовий розгляд справи не завершено, свідки не допитані, тому на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема ухилення від явки в судове засідання та переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та потерпілого, перешкоджання провадженню іншим чином. Звернув увагу на те, що підстави обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою переглядалися судом апеляційної інстанції, внаслідок чого було визнано доцільним тримання ОСОБА_6 під вартою. Прокурор зазначив, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам, а враховуючи, що вчинено злочин, який спричинив загибель людини, просив не визначати також розмір застави.

Обвинувачена ОСОБА_10 заявила клопотання про зміну раніше обраного їй запобіжного заходу на менш суворий у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, вказавши, що тривалий час перебуває під вартою, раніше жодних злочинів не вчиняла, має на утриманні трьох дітей, двоє з яких - неповнолітні, а ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, не доведені жодними доказами. Вона не має наміру переховуватися від суду, чи впливати на свідків, чи перешкоджати провадженню іншим чином. Застосування цілодобового домашнього арешту в достатній мірі забезпечить її належну процесуальну поведінку, однак буде менш суворим.

Захисник - адвокат ОСОБА_9 заперечувала проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримала клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу на менш суворий у виді цілодобового домашнього арешту, нагалошуючи на тому, що ризики, на які посилається прокурор , не підтверджені належними й допустимими доказами.

Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши доводи клопотання та матеріали справи, суд зазначає наступне:

Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

За змістом ч.1 статті 201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, покладених на нього судом чи про зміну способу їх виконання.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 статті 177 Кримінального процесуального України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що спричинив смерть людини, за який, у разі визнання її винуватою, їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 03.01.2023 року обвинуваченій було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 днів, в подальшому продовжений. Строк тримання під вартою обвинуваченої спливає 14.12.2023.

Обгрунтованість обрання обвинуваченій найсуворішого запобіжного заходу перевірялася судом апеляційної інстанції, який не знайшов підстав для його зміни на менш суворий.

Вирішуючи заявлені клопотання прокурора та обвинуваченої щодо подальшого її тримання під вартою, суд наголошує, що тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, навіть за наявності міцних соціальних зв`язків та відсутності відомостей про вчинення інших правопорушень.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

На момент подання клопотання судовий розгляд кримінального провадження не завершено, свідки не допитані, докази по справі не досліджувалися. Завершити судовий розгляд кримінального провадження до спливу строку дії запобіжного заходу не видається за можливе.

За наведених обставин, суд вважає, що на даний час прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим під час обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Належна процесуальна поведінка обвинуваченої після обрання вказаного запобіжного заходу не гарантує такої поведінки в майбутньому.

За таких обставин, продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою є досить суворим, але виправданим заходом, достатньою мірою гарантує виконання нею покладених обов`язків, а тому клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який, що не пов`язаний з триманням під вартою, не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, з цих же підстав, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 331, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" строком на 60 (шістдесят днів), тобто до 02 лютого 2024 року включно.

Відкласти судовий розгляд справи до 11:00 години 10 січня 2024 року.

В судове засідання викликати свідків згідно обвинувального акту

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з моменту вручення йому копії судового рішення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.12.2023.

Суддя ОСОБА_1