УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000141 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, 15.03.2023 року до ЧЧ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від старшого дізнавача СД ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про те, в ході моніторингу соціальної мережі «Twitter» на предмет встановлення осіб, які мають проросійські погляди та займаються антиукраїнською агітацією, звернено увагу на публікації громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована під нік-неймом « ОСОБА_6 » «Продавщица из Одесы», та яка входить до деструктивного елементу, підтримує військову агресію російської федерації та висловлює антиукраїнську риторику.

Водночас встановлено, що останні підтримуть тісні зв`язки з особами, які можуть або планують колабораційні, диверсійні, терористичні та інші діяльності, які створюють загрозу публічному порядку, здоров`ю, захисту прав та законних інтересів громадян України.

Згідно протоколу огляду інтернет ресурсу за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено особисту сторінку: «Продавщица из Одесы» від 01 серпня 2023 року проведеного оперуповноваженим 1 відділу ГВ ЗПД УСБУ в Одеській області за участю спеціаліста встановлені публікації та пости які містять антиукраїнську риторику.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 14.09.2023 року проведений обшук за місцем мешкання гр.ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 20.09.2023 року в період часу з 07:23 по 08:09 год. в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , за участю гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi Note 9pro» в корпусі зеленого кольору, модель: M2003J6B2G, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з контактним номером телефону: НОМЕР_3 з метою подальших досліджень та огляду. Також під час візуального огляду вище вказаного мобільного телефону встановлено, що гр. ОСОБА_5 здійснювала вхід до соціальної мережі «Twitter» за допомогою вказаного телефону.

20.09.2023 року старшим дізнавачем винесено постанову про визнання тимчасово вилученого майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор звертається з клопотанням посилаючись на те, що є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене під час вищевказаного обшуку майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Процесуальний керівник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій клопотання підтримав, просив розглянути у його відсутності у зв`язку з великою завантаженістю.

Дізнавач направив заяву в якій зазначив, що власник майна повідомлений належним чином про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, могло бути знаряддям його вчинення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 20.09.2023 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000141 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 20.09.2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:мобільний телефон «Redmi Note 9pro» в корпусі зеленого кольору, модель: M2003J6B2G, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з контактним номером телефону: НОМЕР_3 .

Виконання ухвали покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 .

Згідно ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1