Провадження № 1-кс/686/565/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , скаржниці ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницькому скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

встановив:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого першого СВ (з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР розташованого у м.Хмельницькому від 05.01.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000466 від 04.09.2023 року та зобов`язати слідчого надіслати йому, як потерпілому, Пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

Заявники в судовому засіданні вимоги скарги підтримали та просили її задоволити.

Слідчий, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, що, відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Дослідивши матеріли кримінального провадження, прихожу до наступних висновків.

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди - ч.1 ст.55 КПК України.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого - абз.1 ч.2 ст.55 КПК України.

Частиною 5 ст.55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Встановлено, що першим СВ (з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР розташованого у м.Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000466, яке було зареєстроване у ЄРДР 04.09.2023 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.3 ст.286 КК України.

До першого СВ (з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР розташованого у м.Хмельницькому надійшла заява ОСОБА_4 , в якій вона просила залучити його до кримінального провадження №0000466 як потерпілу.

Постановою старшого слідчого першого СВ (з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР розташованого у м.Хмельницькому від 05.01.2024 року ОСОБА_5 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Надаючи оцінку вказаній постанові суд звертає свою увагу на наступні обставини.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження №0000466, досудове розслідування у ньому здійснюється по факту ДТП в якій загунув син скаржниці.

ОСОБА_4 звернулася з клопотанням в якій вона просила залучити її до кримінального провадження №0000466 як потерпілу.

Відмовляючи у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у даному кримінальному провадженні, слідчим зазначено, що на даний час досудовим розслідуванням не було встановлено факту заподіяння останньому шкоди.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що підставою для відмови у залученні особи до провадження як потерпілого, з огляду на приписи ч.5 ст.55 КПК України, є наявність очевидних і достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті.

Оскаржувана постанова слідчого посилання на такі обставини не містить, а мотиви її ухвалення зводяться по суті лише до того, що на даному етапі слідства не здобуто доказів, які б підтверджували обставини, на які посилається заявник щодо завдання їй моральної шкоди.

З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова слідчого не відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, а зроблені у ній висновки є припущеннями та належним чином не обґрунтовані.

Що стосується іншої вимоги, то в цій частині вимоги задоволеними бути не можуть, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Жодною нормою КПК України не передбачено,що слідчий суддя може втручатись в діяльність дізнавача та його дискреційні повноваження,зокрема, зобов`язати його вчинити конкретні слідчі дії. Слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Керуючись ст.ст. 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого першого СВ (з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР розташованого у м.Хмельницькому від 05.01.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000466 від 04.09.2023 року скасувати.

В решті у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1