Справа № 303/8595/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/203/23, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2023.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , неодружений, із середньою освітою, раніше судимий: 21.06.2022 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 02 (два) роки, засуджений:

- за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.06.2022 та ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 01 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 26.10.2022.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 1132,68 грн.

Речові докази: шкіряну сумку чорного кольору повернуто потерпілій; цифровий носій, на якому наявні два відеофайли, на яких зафіксований ОСОБА_6 , який опечатаний в паперовий конверт білого кольору з роз`яснювальним написом; два сліди папілярних узорів, які вилучені із внутрішньої сторони вхідних дверей та два сліди папілярних узорів, вилучених із поверхні шафи на кухні, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишено при матеріалах кримінального провадження.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

-2-

25.09.2022 близько 13 год 50 хв ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні ринку «Центральний», що розміщений по вул. Ринкова, 21 в м. Мукачеві, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, знаючи, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, переконавшись в тому, що його дії є непоміченими для сторонніх осіб, із торгівельного прилавку, шляхом вільного доступу, таємно викрав належну потерпілій ОСОБА_9 жіночу шкіряну сумку чорного кольору вартістю 500 грн, в середині якої знаходились грошові кошти в сумі 10000 грн, після чого викрадену сумку сховав під верхній одяг та покинув приміщення ринку. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 10500 грн.

26.10.2022 близько 13 год 40 хв, ОСОБА_6 увійшов до будинку АДРЕСА_2 , де через незачинені двері проник до квартири АДРЕСА_3 та, знаходячись в середині, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, знаючи, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, переконавшись у тому, що його діє є непоміченими для сторонніх осіб, таємно викрав мобільний телефон марки «BLACKVIEW», моделі «BV1000» жовтого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_10 вартістю 850 грн, після чого покинув приміщення квартири у невідомому напрямку. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 850 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирішити питання щодо скасування йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосованого на підставі вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2023, для участі в Збройних Силах України. Доводи обвинуваченого мотивовані тим, що він бажає вступити до лави Збройних Сил України, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану та з метою подолання збройної агресії Російської Федерації і жодних перешкод у цьому ст. 616 КПК України не містить.

Судове провадження розглядається за відсутності потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, промову прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задовленню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за обставин викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію діянь обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджені наявними у провадженні доказами, і в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

-3-

Оцінюючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо надмірної суворості вироку суду першої інстанції та наявності підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає, що такі до задоволення не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При цьому, відповідно до ч. 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Ці вимоги закону судом першої інстанції належним чином дотримані.

Що стосується виду та розміру покарання за кримінальні правопорушення, винним в яких визнаний ОСОБА_6 , то при вирішенні даного питання і про це прямо вказано у вироку, суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, належно врахував відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що обвинувачений раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, вчинив нові умисні кримінальні правопорушення проти власності в період іспитового строку, негативно характеризується за місцем проживання, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання й належним чином умотивував у цій частині своє рішення.

На підставі вищенаведеного колегія суддів уважає, що призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Всупереч доводів апеляційної скарги, обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та являються передумовою для застосування щодо нього більш м`якого покарання, судом першої інстанції встановлено не було. Не встановила їх також і колегія суддів апеляційного суду при перегляді вироку суду.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному його розмірі.

-4-

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 остаточного покарання, суд також врахував і те, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.06.2022 ОСОБА_6 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 (два) рокита призначив покарання за правилами, визначеними ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань.

Відповідно до положень ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Колегія суддів вважає, що вид та розмір призначеного ОСОБА_6 покарання відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та даним про його особу, а також відповідає критерію справедливого покарання, у тому числі вимогам ст. 65 КК України та його меті.

Доводи обвинуваченого про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, колегія суддів вважає необґрунтованим та відхиляє їх з огляду на таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 в Україні запроваджено воєнний стан, та загальну мобілізацію відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 за № 69/2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у виді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

У свою чергу слідчий суддя або суд, який розглядає кримінальне провадження, розглядає клопотання про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період невідкладно. За наявності достатніх підстав слідчий суддя або суд має право скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою для подальшого проходження підозрюваним, обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які не входить до передбаченого ч. 1 ст. 616 КПК України переліку.

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що обвинувачений ОСОБА_6 звертався з відповідним клопотанням до прокурора про

-5-

скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до приписів ч. 1 ст. 616 КПК України, як і дані про те, що ОСОБА_6 є військовозобов`язаним, за висновком військово-лікарської комісії за станом свого здоров`я є придатним до військової служби та підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період.

Інші доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути враховані при призначенні ОСОБА_6 покарання.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для зміни постановленого щодо ОСОБА_6 вироку в частині призначеного покарання, з урахуванням наведених обвинуваченим доводів, є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд у повній мірі дотримався вимог кримінального закону, що містяться у нормах ст. 55, 65 КК України, призначивши покарання в межах санкції статті, за якою його засуджено, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання.

Будь-які підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції відсутні, тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при провадженні досудового розслідування та судового розгляду, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2023 щодо нього, - без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді