Справа № 947/1575/24
Провадження № 1-кс/947/733/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0001019 від 25.12.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Саратського району Одеської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, інваліда другої групи, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент ймовірного вчинення кримінального правопорушення працюючого інспектором обліку мобілізаційної роботи спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001019 від 25.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Білгород-Дністровської спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідування встановлено, що наказом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14.07.2021 № 22-ДС ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора обліку мобілізаційної роботи спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на вищевказаній посаді, був зобов`язаний додержуватись вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які зобов`язують кожного військовослужбовця захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Під час проходження військової служби, у відповідності до ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 «Закону України про запобігання корупції» ОСОБА_4 , перебуваючи на вищевказаній посаді є суб`єктом відповідальності за злочини вчинені у сфері службової діяльності та правопорушення пов`язані з корупцією.

Згідно вимог ст. ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», військовим посадовим особам військових формувань забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Водночас, у порушення указаних вище нормативно-правових актів та своїх обов`язків, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливим умислом, з метою особистого протиправного збагачення, ймовірно вчинив умисний корупційний злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливим умислом, з метою особистого протиправного збагачення, в березні 2022 року під час розмови з ОСОБА_8 повідомив останній, про необхідність заведення особової справи в ІНФОРМАЦІЯ_2 на її сина ОСОБА_9 , проходження ним медичного огляду та передання йому документів за результатом проходження військово-лікарської комісії.

Надалі, ОСОБА_4 наступного дня у березні 2022 року в обідній час, більш точно часу під час досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, під час зустрічі з ОСОБА_8 в магазині/кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в смт. Сарата Одеської області виказав пропозицію надати йому неправомірну вигоду у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США за вплив на прийняття рішення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також військово-лікарської комісії, які уповноважені на виконання функцій держави для визнання ОСОБА_9 непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час, зазначивши, що в іншому випадку, її сину працівники РТЦК та СП постійно будуть вручати повістки, наполягати на підписані контракту про проходження військової служби та в подальшому можуть його мобілізувати.

У свою чергу ОСОБА_8 , розуміючи, що іншим чином ніж повідомив вищевказаний вона не в змозі вирішити питання щодо військового обліку її сина ОСОБА_10 , вона вимушеного погодилася на йому умови.

Після чого, у квітні 2022 року ОСОБА_4 у обідній час, більш точно часу під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у в магазині/кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в смт. Сарата Одеської області, діючи умисно, продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, на виконання раніше висловленої пропозиції, одержав від громадянки України ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США (згідно офіційного курсу НБУ станом на квітень 2022 року становило 58500 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот гривень), за вплив на прийняття рішення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 та військово-лікарської комісії, які уповноважені на виконання функцій держави, за визнання непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час ОСОБА_11 .

У подальшому, ОСОБА_4 на виконання раніше обумовлених домовленостей, у липні 2022 року, в обідній час, більш точно часу під час досудового розслідування не встановлено, у магазині/кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в смт. Сарата, Одеської області, передав ОСОБА_8 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , виданого 15.07.2022 ІНФОРМАЦІЯ_5 на ім`я її ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в якому зазначено про визнання його непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час.

За вищевикладених обставин, 10.01.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням до слідчого судді і просить обрати відносно підозрюваного цілодобовий домашній арешт, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного, крім того, завершити досудове розслідування не виявляється за можливе з об`єктивних причин.

В судовому засіданні:

-прокурор вимоги поданного клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити;

-захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, просилаючись не необхідність ОСОБА_4 доглядати за хворою жінкою, яка наразі перебуває на стаціонарному лікуванні. Крім того, захисник підозрюваного зауважив, що повідмолена його підзахисному підозра є необгрунтованою, а ризики, викладені у клопотанні, є недоведеними. З огляду на що, адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

-підозрюваний повідомив, що з підозрою він не згоден, щодо запобіжного заходу підтримав думку захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 10.01.2024 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення стороною обвинуваення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами: заявою про кримінальне правопорушення, протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8 від 25.12.2023 та від 11..01.2024, протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_10 від 25.12.2023 та від 11.01.2024, протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_9 від 03.01.2023 та від 05.01.2024, матеріали оперативного підрозділу на виконання доручення слідчого, протоколом огляду речей і документів, протоколом огляду місця події від 10.01.2024, протокол огляду та вручення документів від 10.01.2024, протоколами обшуків від 10.01.2024, та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.

За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 , при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Так, з огляду на наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні, також враховуючи, що підозрюваний є інвалідом 2 групи та може безперешкодно залишити країну, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення щодо існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків в рамках даного кримінального провадження. Так підозрюваний під час вчинення злочину займав посаду інспектора мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , деякі свідки та заявник мешкають в Білгород Дністровському районі, тобто маючи певні зв`язки, підозрюваний якому відомо їх місце проживання може незаконно впливати на них

Так, слідчий суддя враховує, що зокрема показаннями свідків у даному кримінальному провадженні на теперішній час у тому числі обґрунтовується пред`явлена ОСОБА_4 підозра. При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно нього до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит таких осіб безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Слід зауважити, що з огляду на специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого на теперішній час обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань відіграють надзвичайно важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках такого кримінального провадження наявний ризик можливого незаконного впливу з боку підозрюваного ОСОБА_4 на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи те, що на даний час в рамках означеного кримінального провадження органом досудового розслідування ще не встановлено повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення в частині існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що ОСОБА_4 матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню шляхом підтримання зв`язку з іншими особами та/або впливу на таких осіб, ймовірно причетних до вчинення даного кримінального правопорушення.

Водночас, щодо доводів сторони обвинувачення, про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що зазначений ризик не є обґрунтованим, так як ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів того, що є підстави вважати, що на даний час перевіряється обставини того, що останній може мати відношення до скоєння ще інших кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя враховує, що метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні на даний час не встановлено, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Таким чином, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Щодо заяви захисника про тяжкий стан підозрюваного, слідчий суддя вважає таку заяву не обґрунтованою, так як жодних медичних довідок які вказують на неможливість перебування підозрюваного під домашнім арештом захисником не надано.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків передбачених п. 5 ст. 194 КПК України в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0001019 від 25.12.2023 року відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 10.03.2024 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 10.03.2024 року, в межах строку досудового розслідування, обов`язки:

1. не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1