Справа №720/1859/22
Провадження:1-кп/720/39/23
У Х В А Л А

21 листопада 2023 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Новоселиця кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.189, ч.4 ст.189, ч.2 ст.28 ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.355 КК України, ОСОБА_11 обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185, ч.2 ст.189, ч.4 ст.189, ч.2 ст.28, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.262, ч.2 ст.355 КК України, ОСОБА_5 обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.255-3, ч.2 ст.355 КК України, ОСОБА_6 обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.255-3, ч. 2 ст. 355 КК України,

встановив:

В провадженні Новоселицького районного суду Чернівецької області перебуває вище вказане кримінальне провадження в рамках якого ухвалою Новоселицького районного суду від 18 вересня 2023 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_11 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави до 23 листопада 2023 року, а обвинуваченому ОСОБА_6 продовжений запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 23 листопада 2023 року.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 днів. Вважає наявними ризики передбачені ст. 177 КПК України, щодо можливості незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання встановлення істини по справі, вчиненню нових правопорушень та переховування від суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечують проти задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує, щодо продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку обвинувачених та їх захисників з приводу заявленого клопотання, про продовження строку запобіжного заходу суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Відповідно до ухвали Новоселицького районного суду від 18 вересня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обвинуваченому ОСОБА_6 продовжений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 23 листопада 2023 року.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду.

У відповідності до положень ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При судовому розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Також, зважаючи на практику Європейського суду, враховую, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Судом не встановлено будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження та знищення його майна в умовах воєнного стану, за що передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, він знайомий з потерпілими, йому відомі обставини кримінального провадження, не працює, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про існування ризиків того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор в клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені раніше ризики не зменшились і для їх запобігання, застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу є безпідставним.

За таких обставин клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Згідно з п.1, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини,передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та особливо тяжкого злочину.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 в період іспитового строку, в умовах воєнного стану обвинувачується у вчиненні нового умисного нетяжкого і тяжкого злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, він знайомий з потерпілим, свідками, іншими обвинуваченими, йому відомі обставини кримінального провадження, а тому існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших обвинувачених, суд приходить до обґрунтованого висновку, що строк домашнього арешту ОСОБА_6 необхідно продовжити на 60 днів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 197, 369, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії запобіжного заходу по 22 січня 2024 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає по АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів.

Строк дії запобіжного заходу по 22 січня 2024 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце постійного проживання будинок по АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду;

2) прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в житло, у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення. Виконання ухвали в частині домашнього арешту покласти на працівників Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

На ухвалу суду може бути подано апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1