Справа № 206/6021/23
Провадження № 1-кп/206/77/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня технічна, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.4 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Самарського районного суду міста Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження №0000540, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2023, відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.4 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 185 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 подала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обгрунтування клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке потягло наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 . За скоєння умисного вбивства при обтяжуючих обставинах законодавством передбачено покарання на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Зазначене дає підстави вважати, що у разі доведення вини, під загрозою застосування найсуворішого покарання у вигляді тривалого позбавлення волі, ОСОБА_7 може переховуватися від суду, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України Окрім цього, у даному кримінальному проваджені ще не допитані свідки, а тому існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що, знаходячись на свободі, ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у даному провадженні. Також прокурор вказує на те, що обвинувачений після скоєння вбивства ОСОБА_9 вчинив ще й інший корисливий злочин, що свідчить про наявність ризику, встановленого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, знаходячись на свободі, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, підстави для визначення розміру застави відсутні.

Представник потерпілого підтримала клопотання прокурора, просить його задовольнити.

Обвинувачений і його захисник проти задоволення клопотання не заперечують.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

3. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 26 грудня 2023 року ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 лютого 2024 року.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_7 , суд констатує наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені в ухвалі суду від 23.02.2024 року, і які, на думку суду, є наявними і не відпали. Так, ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, а також у вчиненні тяжкого корисливого злочину, офіційно не працевлаштований, не одружений, тобто він не має міцних соціальних зав`язків, а тому, суворість очікуваного покарання у рамках висунутого обвинувачення, у своїй сукупності підвищує ризики переховування обвинуваченого та вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того у даному кримінальному провадженні не допитані свідки, а тому обвинувачений може незаконно впливати на свідків. Усе перелічене вище вказує на неможливість зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на менш суворий запобіжний захід.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпали, суду не надано.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а і характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому ОСОБА_7 розміру застави, оскільки останній обвинувачується у вчиненні вбивства, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177,178,193-194, 199, 369-372, 376, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.4 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 13 квітня 2024 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 15.02.2023 року о 08-00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2