В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1008/23

Провадження № 1-кп/348/250/23

10 жовтня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 02.02.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, учня ІІІ Надвірнянського ПТУ №11, раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 статтею 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_6 ,

представника служби в справах дітей: ОСОБА_7 ,

представника ювенальної превенції: ОСОБА_8 ,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2023 року неповнолітній ОСОБА_3 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне правопорушення (злочин) за ч.4 ст.185 КК України ним вчинено при наступних обставинах.

29 січня 2023 року близько 19 години 30 хвилин під час побиття потерпілого ОСОБА_9 біля житлового будинку по АДРЕСА_2 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 помітив, що з кишені куртки потерпілого випав мобільнийтелефон марки «Samsung Galaxy J7», після чого в нього виник умисел на його таємне викрадення.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102 -IX, який продовжено Указом Президента України № 757/2022 від листопада 2022 року на 90 діб, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій. передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливі мотиви на безпідставне збагачення, таємно викрав мобільний телефон потерпілого марки «Samsung Galaxy J7» вартістю 2020 гривень, який заховав у кишеню свого верхнього одягу.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_9 завдано майнову шкоду на суму 2020 гривень.

2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

3. Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю.

Суду пояснив, що 29 січня 2023 року близько 19 години 30 хвилин він гуляв із друзями у селі Мирне. Купили самогон, випили, в наслідок чого він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Побачили на дорозі лежав п`яний чоловік, намагались його підняти, а він почав кричати, після чого вони його побили. Після чого він побачив, що у потерпілого з кишені випав мобільнийтелефон, він підняв його з підлоги і заховав у кишеню своєї куртки. Про це нікому не казав. Через 1-2 дні телефон здав у ломбард і отримав 1000 грн, які витратив на їжу.

У вчиненому щиро розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить. Шкодує за свій вчинок. Телефон викупили з ломбарду і повернули потерпілому. Просить суд його суворо не карати.

Також обвинувачений пояснив, що він не працює, навчається на ІІІ курсу ПТУ на електрозварника, стан здоров`я задовільний, займається спортом, заподіяну шкоду потерпілому відшкодував шляхом повернення майна.

Покази неповнолітнього ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор у судовому засіданні, враховуючи повне визнання винуватості обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, просив розглянути справу у спрощеному порядку відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Після роз`яснення стороні захисту положень ч.3 ст.349 КПК України, в тому числі, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини в апеляційному порядку, які ніким не оспорюються у даному кримінальному провадженні, захисник у судовому засіданні зазначив, що вважає за необхідне розгляд проводити у спрощеному порядку згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 і його законний представник ОСОБА_5 у судовому засіданні вважали можливим проводити розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку, положення ч.3 ст.349 КПК України їм зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, від нього поступила заява, в якій вона просить справу слухати в її відсутності, до обвинуваченого будь-яких претензій матеріально чи морального характеру немає, так як збитки їй відшкодовано. Просить суд суворо не карати обвинуваченого. На підготовчому засіданні поясняв, що примирився із обвинуваченим і претензій до нього не має.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор і потерпілий також не оспорювала фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК і обмежено допитом неповнолітнього обвинуваченого, законного представника обвинуваченого, вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого та дослідженням матеріалів про речові докази і процесуальні витрати.

Так, допитана у судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 мати ОСОБА_5 пояснила, що їй обставини вчинення злочину невідомі, знає зі слів сина. Відомо, що відбувся конфлікт з п`яним чоловіком. Вважає, якби син не перебував в стані алкогольного сп`яніння, то таких подій не було.

Вона з чоловіком розлучена, одна виховує дитину. Офіційно не працевлаштована, доглядає за інвалідом, отримує допомогу на неповнолітнього сина, має тимчасові заробітки.

Шкодує за вчинок сина, під час засідання вибачилась перед потерпілими і законними представниками.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого охарактеризувала свого сина з позитивної сторони. Пояснила, що він грає у футбол, фізично здоровий. Намагається виховувати сина, однак на нього мають більший вплив друзі. Батько вихованням сина не займається. Траплялись випадки вживання ОСОБА_10 алкоголю.

До вчинення ним діяння сина мучить совість, жалкує про свій вчинок.

Неповнолітній проживає у неповній сім`ї, житлово-побутові умови задовільні. Відносини в родині добрі. Син навчається у ПТУ, пропускає навчання, до адміністративної і кримінальної відповідальності не притягувався.

Дане діяння вчинене ОСОБА_3 під впливом поганої компанії.

Вона вважає, що її син більше не вчинить жодних злочинів, так як усвідомив вчинене. Просить вибачення за сина і просить суворо його не карати.

Відповідно до матеріалів справи про речові докази: товарний чек №337-0000035 від 02.02.2023, чек №35498 від 07.02.2023 та мобільний телефон «Samsung Galaxy J7», а також диск із відеозаписами камер системи відео нагляду ломбарду, визнані речовим доказами у справі. Телефон повернути потерпілому.

Також в судовому засіданні досліджені матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що саме він викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy J7», який належить потерпілому ОСОБА_9 , за вказаних в обвинувальному акті обставинах, і беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ його вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового розгляду доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Ці докази свідчать про те, що ОСОБА_3 вчинив крадіжку в умовах воєнного стану, тому суд прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК.

Також органами обвинувачення визначено місце вчинення кримінального правопорушення - в житловому будинку по АДРЕСА_2 . Суд вважає за необхідне уточнити місце вчинення кримінального правопорушення, що випливає з показань обвинуваченого, а саме: біля житлового будинку по АДРЕСА_2 . Уточнення обвинуваченого в зазначені частині не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України і не погіршує його становище.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття, і вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

7. Мотиви призначення судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, те що ним відповідно до кваліфікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК) вчинений тяжкий злочин.

Судом також враховуються обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Так, визначаючи міру покарання суд враховує, що обвинуваченим вчинене одне закінчене умисне кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, суспільна небезпечність якого полягає в посяганні на право власності людини, чим потерпілому заподіяна матеріальна шкода, яка у подальшому усунута шляхом повернення викраденого майна.

З даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 випливає, що він є неповнолітнім, на час розгляду справи має повних 17 років, має визначене і постійне місце проживання, за місцем проживання і навчання характеризується посередньо.

Суд враховує також соціально-психологічні риси неповнолітнього ОСОБА_3 , який підпадає під чужий вплив, має дефіцит когнітивних навичок.

Обвинувачений має задовільний стан здоров`я та рівень розвитку: на обліку лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває, дані, що свідчать про фізичну або розумову відсталість неповнолітнього матеріали справи не містять.

Неповнолітній ОСОБА_3 засуджує свою поведінку.

За соціально-психологічною характеристикою, умовами життя та виховання неповнолітнього встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, 28.07.2023 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП розпивання пива, алкогольних напоїв в публічних місцях.

Соціально побутові умови проживання задовільні, неповнолітній забезпечений всім необхідним для навчання, розвитку та відпочинку.

ОСОБА_11 навчається у ПТУ №11, знаходиться на внутришньо училищному обліку. Навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю. На уроках неуважний, систематично пропускає уроки без поважних причин.

Поодиноке вживає алкогольні напої. Деякі знайомі обвинуваченого з антисоціальною поведінкою.

Неповнолітній проживає і виховується у неповній сім`ї, батьки давно розлучились, живуть окремо. Мати не впливає на сина з приводу навчання, не приділяє належну увагу. Батько участі у вихованні дитини не приймає. Між мамою і сином не склались дружні відносини, важко находять спільну мову та ви вирішення питань різного роду, однак мати намагається наладити дружні взаємини.

У вільний час ОСОБА_11 нічим не цікавиться, має здібності до занять спортом. Вихованням займається одна матір.

Судом не встановлена наявність дорослих підбурювачів, які вплинули на неповнолітнього ОСОБА_3 з метою здійснення останнім суспільно небезпечних діянь.

Суд враховує також обставини, які негативно вплинули на створення сприятливої умови для здійснення неповнолітнім злочинів, а саме: неналежний контроль з боку батьків за вихованням неповнолітньої дитини.

Відповідно до висновків досудової доповіді органу пробації Надвірнянського міськрайонного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області у обвинуваченого середній ризик вчинення повторного правопорушення, а тому орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Зазначений висновок органу пробації є обґрунтованим з підстав наведених у ньому, орган пробації в повному обсязі дослідив особу обвинуваченого ОСОБА_3 та дав мотивований висновок оцінки особи та ризиків, підстав для відхилення такого висновку не встановлено.

Представник служби у справ неповнолітніх в судовому засіданні вважає, що перевиховання ОСОБА_3 можливе, з неповнолітнім обвинуваченим і законним представником проведена профілактична бесіда.

Представник ювенальної поліції в судовому засіданні пояснив, що на обліку неповнолітній раніше не перебував, вважає можливим виправлення неповнолітнього.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст.50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З урахуванням наявності обставин, які як пом`якшують так і обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченого, що він в цілому по матеріалах справи характеризуються позитивно, враховуючи його відношення до вчиненого злочину, розкаяння, суд, керуючись ст.ст.65-67,103 КК України, знаходить можливим виправлення неповнолітнього ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства.

Також суд враховує й те, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 отримали кваліфікацію як тяжкий злочин тільки за ознакою його вчинення "в умовах воєнного стану", при цьому обстановка, в якій він вчинив злочин, не характеризувалась, як така що пов`язана з воєнними діями або він використав умови воєнного стану при його вчиненні (крадіжка в зоні проведення активних бойових дій, тощо). За умови відсутності воєнного стану його дії охоплювались би ч.1 ст.185 КК України, що є кримінальним проступком.

Разом з тим, врахувавши наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 та інших обставин, зокрема, його щире каяття, усунення негативних наслідків злочину шляхом повернення викраденого майна, примирення з потерпілим, суд дійшов до висновку, що зазначені обставини в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижують ступінь суспільної небезпечності особи винного і вчиненого ним злочину за ч.4 ст.185 КК і дають можливість застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.185 КК у виді громадських робіт, в межах даного виду покарання для неповнолітніх, встановленого ст..100 КК України на строк сто двадцять годин, оскільки виправлення обвинуваченого можливе із застосуванням іншого покарання, ніж передбачено санкцією ч. 4 ст. 185 КК, що ґрунтується на положеннях ст. ст. 50 і 65 КК, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання та є достатнім для виправлення неповнолітнього ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст.50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлений, у зв`язку із відшкодуванням заподіяної шкоди.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертиз складають:

- 755,12 гривень за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/109/-23/1982-ТВ від 20 лютого 2023.

Тому процесуальні витрати за проведення експертизи на підставі ст..124 КПК України слід покласти на законного представника обвинуваченого ОСОБА_12 , оскільки проведення експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого її сином кримінального правопорушення.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

На досудовому розслідуванні обвинуваченому запобіжний захід не обирався, підстави для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді громадських робіт тривалістю сто двадцять годин.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 755,12 гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung Galaxy J7», який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , залишити йому як власнику майна.

Речовий доказ: товарний чек №337-0000035 від 02.02.2023, чек №35498 від 07.02.2023 та диск із відеозаписами камер системи відео нагляду ломбарду, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000029.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1