Справа № 156/1043/23
Провадження № 1-кп/156/77/23
ВИРОК

Іменем України

09 жовтня 2023 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в смт. Іваничі Волинської області кримінальне провадження (N за ЄРДР 0000237 від 01.09.2023) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львові Львівської області, є громадянином України, здобув неповну вищу освіту, не є працевлаштованим, є студентом ІІІ курсу Львівського національного університету природокористування за денною формою навчання, не є одруженим, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, судимостей не має, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений в один із днів у червні 2023 року (точна дата та час не встановлені), перебуваючи в м. Львові Львівської області, маючи умисел, спрямований на виготовлення підробленого посвідчення водія, діючи всупереч Положенню про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (в ред. постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 511), усвідомлюючи протиправний характер власних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, за допомогою принтеру в невстановленому магазині м. Львова із заздалегідь заготовленого в електронному виді шаблону на шматку пластикової карти роздрукував бланк посвідчення водія з власною фотокарткою й анкетними даними, присвоїв шляхом друку певні реквізити цьому «документу» (серія НОМЕР_1 , дата видачі 27.06.2023, орган, що видав - ТСЦ № 0541, категорія транспортних засобів - «В»). У такий спосіб ОСОБА_4 вчинив підроблення посвідчення водія з метою подальшого використання та створення видимості наявності у нього права керування транспортними засобами відповідної категорії.

Це діяння ОСОБА_4 містить ознаки кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст. 358 КК України (підроблення посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою використання його підроблювачем).

У подальшому обвинувачений, порушуючи вимоги ст. 5-1 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (в ред. постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 511), 31.08.2023 близько 10 год. 00 хв. керував мотоциклом марки «Patriot Moto PM 110-4» («Alfa»), реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , здійснював рух по вул. Грушевського в смт. Іваничі Володимирського району Волинської області, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений співробітниками СРПП Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області для перевірки документів. На вимогу поліцейського ОСОБА_6 обвинувачений надав для огляду посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В» на ім`я ОСОБА_4 . При цьому обвинувачений заздалегідь знав, що посвідчення водія є підробленим, діяв умисно, усвідомлював характер своїх протиправних дій, та все ж використав підроблений офіційний документ. Під час перевірки вказаного документа поліцейський ОСОБА_6 встановив, що надане йому посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 за даними з інформаційної бази «НАІС» не відповідає змісту, вказаному в документі. Згадане посвідчення водія було вилучено співробітниками поліції.

Згідно з висновком судової технічної експертизи документів від 07.09.2023 № СЕ-19/103-23/10157-ДД (Волинський НДЕКЦ МВС України) бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , вилучений у обвинуваченого, за способами друку та спеціальними елементами захисту не відповідає встановленому зразку аналогічного посвідчення водія, що перебуває в обігу на території України, виготовлений не відповідно до вимог, котрі пред`являються до цього виду документів.

Таке діяння ОСОБА_4 містить в собі ознаки кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого документа).

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою вину у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у своїх протиправних діяннях, не заперечував фактичних обставин кримінальних правопорушень, вказаних вище.

Обвинувачений додатково пояснив, що він є студентом університету за денною формою навчання, під час літніх канікул був потрібен транспортний засіб, щоб їздити на «підробітки». ОСОБА_4 має практичні навички керування мотоциклом та автомобілем, однак на теперішній час посвідчення водія не має, кошти на оплату навчання в автошколі у нього відсутні. Одного разу в мережі Інтернет він натрапив на статтю, в якій йшлося про можливість виготовлення посвідчення водія самотужки, за допомогою принтера з кольоровим друком, в цій же статті за посиланням він знайшов зразок посвідчення водія та «скачав» його собі. В подальшому ОСОБА_4 вирішив виготовити посвідчення водія самотужки, за допомогою електронного шаблону такого документа та друку на принтері. Після виготовлення підробленого посвідчення водія він не їздив на мотоциклі по "великих трасах", інколи без дозволу брав автомобіль батька, щоб «покататись». Наприкінці серпня 2023 року він їхав по смт. Іваничі на мотоциклі, був зупинений поліцейськими для перевірки, поліцейський виявив ознаки підробки посвідчення водія, викликав на місце події дізнавача, котрий вилучив підроблений документ.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їхньої позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Стороною обвинувачення запропоновано здійснювати розгляд справи за скороченого порядку дослідження доказів, обмежитись лише допитом обвинуваченого, дослідженням в судовому засіданні матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_4 , дозволяють визначити подальшу долю речових доказів у справі, підтверджують наявність процесуальних витрат.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти розгляду справи за скороченого порядку дослідження доказів, йому було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки такого порядку розгляду кримінального провадження. Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого клієнта, не висловив заперечень проти пропозиції прокурора.

З огляду на це, суд визнав за доцільне допитати обвинуваченого, здійснити дослідження матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_4 , дозволяють визначити подальшу долю речових доказів у справі, підтверджують наявність процесуальних витрат; інші докази щодо тих обставин, які не оспорюються сторонами, суд не досліджує.

За підсумками судового розгляду кримінальної справи суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення - виготовив підроблене посвідчення водія, тобто документ, який видається державною установою і надає право керування транспортними засобами, мав намір використовувати цей документ задля створення перед третіми особами видимості начебто наявного у нього права керування транспортними засобами відповідної категорії. Це діяння обвинуваченого має правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 358 КК України.

Також ОСОБА_4 особисто використав завідомо підроблений документ посвідчення водія, керуючи транспортним засобом (мотоциклом) 31.08.2023 на підставі згаданого документа. Це діяння обвинуваченого має правову кваліфікацію за ч.4 ст. 358 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до класифікації, наведеної у ст. 12 КК України, належать до категорії кримінальних проступків (діяння, кваліфіковані за ч.1 ст. 358 КК України та за ч.4 ст. 358 КК України), конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, котрі б обтяжували покарання.

ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, судимостей не має, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра за місцем проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, не є одруженим, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не є працевлаштованим, є студентом університету за денною формою навчання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України (щодо обох протиправних діянь) суд вважає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння ним розкриттю кримінальних правопорушень. Обставини, які б обтяжували покарання, згідно зі ст. 67 КК України (щодо обох протиправних діянь) стороною обвинувачення в обвинувальному акті не відображені.

Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Покарання повинно бути призначено необхідне та достатнє для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за вчинення правопорушення, кваліфікованого за ч. 1 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 копійок.

За скоєння кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.4 ст. 358 КК України, ОСОБА_4 має бути призначене покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відтак, за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст. 70 КК України суд вважає за можливе визначити ОСОБА_4 остаточне покарання (шляхом часткового складання призначених покарань) у виді штрафу в розмірі 110 (ста десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 1870 (одну тисячу вісімсот сімдесят) гривень 00 копійок.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінальних правопорушень запобіжний захід не був застосований.

Згідно зі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідне клопотання від прокурора щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до суду не надходило, інформації, яка б підтверджувала невиконання (або неналежне виконання) ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, в матеріалах справ немає, а відтак, підстав для застосування такого заходу суд не вбачає.

Потерпілих осіб у кримінальному провадженні не встановлено; цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час досудового розслідування на проведення судової технічної експертизи документів від 07.09.2023 № СЕ-19/103-23/10157-ДД Волинським НДЕКЦ МВС України були здійснені процесуальні витрати в розмірі 1912,00 грн.. Відповідно до ст. 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів, віднесені до складу процесуальних витрат. Згідно зі ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої особи на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Відтак, саме таку суму процесуальних витрат у кримінальному провадженні суд стягує з ОСОБА_4 в дохід держави.

У кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000237 від 01.09.2023 постановами дізнавача від 01.09.2023, від 27.09.2023 визнано речовими доказами: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 27.06.2023, видане на ім`я ОСОБА_4 ; носій інформації - оптичний диск типу «DVD R» з копіями відеозаписів з бодікамер співробітників поліції за 31.08.2023, котрий зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Вирішуючи подальшу долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України, суд вважає за необхідне після набрання цим вироком законної сили: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 27.06.2023, видане на ім`я ОСОБА_4 - знищити; оптичний диск типу «DVD R» з копіями відеозаписів з бодікамер співробітників поліції за 31.08.2023 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку їх зберігання.

Також у зв`язку з відсутністю в подальшому необхідних цілей, визначених ч.2 ст. 170 КПК України, суд скасовує арешт, накладений на речовий доказ (посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 27.06.2023, видане на ім`я ОСОБА_4 ) ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 06.09.2023 у справі № 165/3178/23.

Керуючись ст. 349, 368, 369, 370, 371,373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 копійок.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

За сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання (шляхом часткового складання призначених покарань) у виді штрафу в розмірі 110 (ста десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 1870 (одну тисячу вісімсот сімдесят) гривень 00 копійок.

До набрання цим вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати, пов`язані із залученням експерта під час досудового розслідування, в розмірі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень 00 копійок.

Подальшу долю речових доказів у кримінальному провадженні після набрання цим вироком законної сили вирішити таким чином: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 27.06.2023, видане на ім`я ОСОБА_4 - знищити; оптичний диск типу «DVD R» з копіями відеозаписів з бодікамер співробітників поліції за 31.08.2023 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку їх зберігання.

Після набрання цим вироком законної сили скасувати арешт, накладений на речовий доказ (посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 27.06.2023, видане на ім`я ОСОБА_4 ) ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 06.09.2023 у справі № 165/3178/23.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після спливу встановленого законом строку для подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, вирок, якщо його не було скасовано за наслідками апеляційного провадження, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий у справі суддя ОСОБА_1