Провадження № 1-в/638/510/23
УХВАЛА

Іменем України

27 листопада 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника установи виконання покарання ОСОБА_6 , - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухів, Харківської області, громадянина України, офіційно не працюючого, неодруженого, неодноразово судимого, засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 травня 2014 року за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 11 років 6 місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі з конфіскацією всього належного йому майна,

щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України,

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» вніс на розгляд Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться подання щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, в якому просить замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі обмеженням волі.

В обґрунтування подання зазначено, що засуджений відбув більше 2/3 строку покарання, за час відбування покарання в державній установі засуджений характеризується позитивно, був заохочений 11 разів, має 4 погашені стягнення. По прибуттю до УВП засуджений був працевлаштований підсобним робітником. До праці ставиться з розумною ініціативою, покладені завдання виконує вчасно та якісно, має достатній рівень необхідних навичок. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Під час проведення бесід профілактично-виховного характеру проявляє тактовність та щирість. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, шляхом посилок, телефонних розмов 3-4-рази на тиждень, короткострокових побачень.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку зазначив, що має мотивацію змінити своє життя на краще, має плани на майбутнє: після звільнення планує повернутися на попереднє місце проживання, працевлаштуватися за здобутими професіями на середню заробітну плату, відшкодувати в повному обсязі судові витрати за вироком суду. Зазначив, що за час відбування покарання працював, отримував заробітну плату, з якої здійснювалися відрахування на відшкодування витрат згідно з вироком суду, однак оскільки розмір заробітної плати в установі виконання покарання є незначним, витрати погашено не в повному обсязі.

Захисник подання та позицію ОСОБА_4 підтримав, просив подання задовольнити.

Представник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» подання підтримав та просив задовольнити, застосувати до засудженого ст. 82 КК України.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши подання та долучені до нього матеріали, а також особову справу засудженого, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення подання з огляду на таке.

Відповідно до ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Нормами п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України передбачено, що заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Отже, становлення особи на шлях виправлення розцінюється як сукупність даних щодо прагнення засудженого до такого виправлення, тобто позитивні зрушення в його поведінці, так й його ставленні до праці, які, в свою чергу, свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах відбування менш суворого покарання.

При цьому, висновок про становлення особи на шлях виправлення ґрунтуватись не лише на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Чинне законодавство наголошує на тому, що при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, слід ретельно з`ясувати той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що вбачається із сукупності даних, а саме: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

При застосуванні заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням суд враховує поведінку засудженого за увесь період відбування покарання, а також дані про попередні судимості засудженого.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 травня 2014 року за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, на підставі ст. 71 КК України призначено покарання у виді 11 років 6 місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі з конфіскацією всього належного йому майна.

Вирок набрав законної сили 01 липня 2014 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 лютого 2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 27.02.2014 року по 01.07.2014 року у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції 26.11.2015 року з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання.

Початок строку відбування покарання 27 лютого 2014 року. Кінець строку - 23 квітня 2025 року.

З 17 липня 2014 року відбуває покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)»

Згідно з Характеристикою на засудженого, затвердженою начальником ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_8 27 вересня 2023 року, ОСОБА_4 за час відбування покарання в державній установі засуджений характеризується позитивно. За виконання покладення обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та ПВР та вимог безпеки праці був заохочений 11 разів рішенням дисциплінарної комісії. Має 4 погашені стягнення. До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Підчас відбування покарання на профілактичному обліку в установі не перебував. До позбавлення волі не працював офіційно, мав сезонну роботу. По прибуттю до УВП засуджений був працевлаштований підсобним робітником. До праці ставиться з розумною ініціативою, покладені завдання виконує вчасно та якісно, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Має плани на майбутнє, а саме звернутися в центр зайнятості та працевлаштуватися. Засуджений має мотивацію змінити своє життя на краще, а саме має плани на майбутнє: після звільнення планує повернутися на попереднє місце проживання, працевлаштуватися за здобутими професіями на середню заробітну плату, а також покращити комунально-побутові умови за місцем проживання та в подальшому придбати власне житло. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Під час проведення бесід профілактично - виховного характеру проявляє тактовність та щирість: Утримує в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 110, 113 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, шляхом посилок, телефонних розмов 3-4 рази на тиждень, короткострокових побачень. Згідно вироку Дзержинського районного суду міста Харкова від 30.05.2014 року має позов на загальну суму 201959,12 грн, та має судові витрати на загальну суму 244,50 грн. 00 коп. Станом на теперішній час не сплачені. Згідно медичної довідки працездатний. Під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував, проявляє готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Згідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення має середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення.

Відповідно до Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, затвердженого комісією ДУ «Олексіївська виправна колонія», засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення.

Встановлені в судовому засіданні обставини вказують на стійкі зміни особистості засудженого ОСОБА_4 протягом всього відбування покарань в напрямку виправлення.

З огляду на викладене викладене, з урахуванням даних про особу засудженого, суд дійшов до висновку, що за час перебування ОСОБА_4 у виправній колонії ним досягнуто значних успіхів на шляху до соціалізації, засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув більше 2/3 призначеного покарання, а тому є передбачені статтею 82 КК України підстави для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, у зв`язку з чим подання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Згідно з ст. 58 КВК України строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі. У строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 КК України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, ст. 57, 58 КВК України,

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_8 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, - задовольнити.

Засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити невідбуту частину основного покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 травня 2014 року у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 27 (двадцять сім) днів - більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на той самий строк.

Етапувати засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виправного центру в порядку встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі, звільнити з - під варти по прибуттю до місця виконання покарання у виді обмеження волі.

Згідно ст. 58 КВК України зарахувати в строк відбування покарання час слідування під вартою з дня набрання ухвали законної сили до дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі, згідно вимог ст. 72 КК України, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 27 листопада 2023 року

Суддя ОСОБА_1