Номер провадження: 11-сс/813/1815/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000738, внесеного до ЄРДР 25.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором

Приморської окружної прокуратури ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, вилучене у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до переліку в описовій частині ухвали.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що вилучене у ході обшуку, майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, що у свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконна, необґрунтована, невмотивована та ухвалена з порушенням КПК України, виходячи з того, що:

- слідчий суддя розглянув клопотання з порушенням строку, визначеного ч.6 ст.173 КПК України;

- клопотання слідчого не містить документів, які підтверджують право власності на майно;

- слідчим не було доведено необхідність арешту майна, оскільки у клопотанні відсутнє належне обґрунтування, а саме: слідчий не зазначає, які саме сліди вчинення злочину містить вилучене майно; в рамках вказаного кримінального провадження власнику майна повідомлено про підозру не було.

На підставі наведеного, апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвали, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого про арешт майна.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду власник майна та його представник доводи апеляційної скарги підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ч. 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На підставі аналізу змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000738, внесеного до ЄРДР 25.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, слідчий визначив метою накладення арешту на майно, яке було вилучено у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , його збереження як речового доказу (а.с. 1-4).

Відповідно до клопотання у провадженні відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000738 від 25.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 5).

Відповідно до клопотання про арешт майна, 15.05.2023 року до ЧЧ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від ст. інспектора 2-го відділу управління протидії кіберзлочинам в Одеській області ДКП Національної поліції України про те, що до УПК в Одеській області ДКП НПУ надійшла заява від гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в якій остання просить вжити заходів правового характеру до невстановленої особи, яка 21.04.2023 року таємно заволоділа належними їй грошовими коштами з кріптогаманця у розмірі 24 600 доларів США.

За версією органу досудового розслідування, до вищевказаного кримінального правопорушення ймовірно причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 та користується номером мобільного телефону « НОМЕР_1 ».

В рамках вказаного кримінального провадження 11.10.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено наступні предмети: ноутбук марки «hp», моделі «RTL8821CE» «TPN-C139», SN: CND1514427; флеш-накопичувачі марки «Transcend» 8 GB, в корпусі чорного кольору, марки «Kogitech»; мобільний телефон марки «Ipnone 11», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з сім-карткою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» НОМЕР_1 ; ноутбук марки «Asus», моделі «AW-NE785H», ID: MSQE8PNE785H, в корпусі коричневого кольору, із зарядним пристроєм до нього (а.с. 39-41)

11.10.2023 року постановою слідчого СВ відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 зазначені речі та документи було визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні (а.с.42-44).

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що ноутбуки, флеш-накопичувачі та мобільний телефон, які виявлений у ході проведення санкціонованого обшуку, мають доказове значення та є достатні підстави вважати, що збереження цих речових доказів необхідно для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки, як вбачається з матеріалів клопотання розслідуваний злочин вчинений зокрема, за допомогою електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів) шляхом незаконного доступу до криптогаманеця потерпілої.

Крім того, 28.09.2023 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси задоволено клопотання слідчого - надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та фактично проживає гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою виявлення та вилучення мобільних телефонів, планшетів, ноутбуків, системних блоків, флеш-накопичувачів, жорстких дисків, оптичних носіїв інформації, чорнових записів (а.с.37-38).

Ураховуючи дискреційне право слідчого вирішувати чи вилучати виявлене під час обшуку майно, а також те, що ухвалою слідчої судді прямо надано дозвіл на відшукання комп`ютерної техніки та мобільних телефонів, то слідчий суддя мав повне право на прийняття рішення щодо арешту вилученого майна.

З огляду на зазначене, посилання апелянта на те, що власнику, не повідомлено про підозру в рамках вказаного кримінального провадження, не має ніякого правового значення при вирішенні питання щодо арешту майна з метою збереження речового доказу, оскільки уданому випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Також, під час апеляційного розгляду прокурор повідомила, що вилучене майно було оглянуто 31.10.2023 року та встановлено, наявність пароля до криптогаманеця потерпілої, що в свою чергу свідчить про те, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та прийшов до вірного висновку про необхідність збереження вилученого майна для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження.

Апеляційний суд звертає увагу, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, його межі у часі окреслені строками, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна апелянтом не надано та апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 170 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини кримінального провадження, беручи до уваги, що обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, є правові підстави для арешту майна, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Крім того, посилання апелянта на те, що слідчим суддею клопотання слідчого не було розглянуто у строк, передбачений ч.6 ст.173 КПК України, є обґрунтованими, однак вказана обставина не свідчить про хибність висновків слідчого судді на предмет вирішення клопотання по суті. Той факт, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна надійшло до суду 12.10.2023 року, а було розглянуто 30.10.2023 року, на переконання апеляційного суду не може бути визнане істотним процесуальним порушенням, яке тягне за собою скасування ухвали слідчого судді.

Так, положеннями ч.6 ст.173 КПК України передбачено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд, постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Ця процесуальна норма не містить заборону щодо розгляду клопотання про арешт майна після закінчення відповідного строку.

Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не знаходить

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000738, внесеного до ЄРДР 25.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4