Провадження №1-кп/522/3083/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2023 Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

під час судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні

№0001367 від 11.10.2023 на підставі обвинувального акту, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кирнасівка, Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, а саме:

1).06.03.2008 вироком Комінтернівського районного суду Одеської області за ч.3 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України від покарання звільненого з випробувальним строком 2 роки;

2).19.07.2017 вироком Котовського міського суду Одеської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України від покарання звільненого з випробувальним строком 3 роки;

?3).09.08.2018 вироком Котовського міського суду Одеської області за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 18.08.2021 року умовно достроково на н е відбутий строк покарання 9 місяців 15 днів.

4).21.11.2022 вироком Суворовського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.125 КК України до покарарния у виді 4 місяців арешту. Звільнений 14.07.2023 по відбуттю строку покарання.

5).27.04.2023 вироком Суворовського районного суду м.Одеси за ст.395 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту. Данні про відбуття покарання відсутні, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси здійснюється судовий розгляд обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що доведені під час досудового розслідування ризики не знизились та не відпали, а саме: встановлена наявність ризику, передбаченого в п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів слідства і суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий за умисні корисні злочини, судимість за які в установленому законом порядку не знята та не погашена, офіційно не працює, скоїв інкриміноване кримінальне правопорушення із корисливих мотивів у зв`язку з відсутністю засобів для існування, не виключаються спроби вчинення інших кримінальних правопорушень останнім, а тому, перебуваючи на волі буде мати реальну можливість за вищевказаних обставин безперешкодно переховуватись від органів досудового розслідування і суду. Враховуючи те, що є достатні підстави вважати, що є ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинення ОСОБА_3 інших кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений не має жодних засобів для існування, а тому він може вчиняти інші злочини з метою забезпечення свого існування.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та просили змінити запобіжний захід на більш м`який. Крім того обвинувачений просив суд залучити йому захисника за призначенням.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, приходить до висновку, що строк тримання обвинувачених під вартою необхідно продовжити, виходячи з наступного.

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 ст.199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за яке передбачене покарання до 8 років позбавлення волі, не одружений, офіційно не працевлаштований, немає міцних соціальних зв`язків та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини, можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчиняти нові злочини.

Ризики, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, що є підставою для продовження строку тримання обвинуваченої під вартою без зміни раніше визначеного розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України у сумі 107 360 гривень.

Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів неможливе, зважаючи на вказані ризики, особу обвинуваченого та характер злочину, у якому він обвинувачується. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Викладене свідчить, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Зазначені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити нові злочини.

Керуючись Гл.18, ст.ст.314-316, 291, 342-355 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 20.02.2024 включно, без зміни розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України у сумі 107360 грн (сто сім тисяч триста шістдесят гривень), обраної згідно ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 25.10.2023.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_3 , провадження по справі №1-кс/522/3083/23.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

?прибувати до суду за кожною вимогою;

?не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду;

?повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

?утримуватись від спілкування з потерпілим та з особами, допитаними як свідки в рамках даного кримінального провадження.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжний заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 20.02.2024.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_6

20.12.2023