Справа № 401/1374/18
Провадження: № 1-кс/401/879/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м.Світловодськ

Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

-ОСОБА_1 ,

з участю: - секретар - ОСОБА_2 ;

- прокурор - ОСОБА_3 ;

- слідчий - ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному в скоєнні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 21.12.2012, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному в скоєнні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що У провадженні відділення № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області знаходяться кримінального провадження №0000317 від 21.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 05.05.2009 року близько 12 години в селі Мошорино Знам`янського району Кіровоградської області ОСОБА_5 повторно вступив в злочинний договір з ОСОБА_6 направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме, свиней з свиноферми ТОВ «Мас-Агро» в селі Іваново Світловодського району. Реалізуючи свій злочинний намір до кінця ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 на мотоциклі Дніпро-11 реєстраційний номер НОМЕР_1 прибули в село Іваново. Залишивши мотоцикл на безпечному місці від свиноферми, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пішли до приміщення свиноферми. При цьому згідно злочинному договору ОСОБА_5 проник до приміщення свиноферми, а ОСОБА_6 стояв ззовні та наглядав за навколишньою обстановкою з метою попередити про небезпеку бути застигнутим на місці скоєння злочину. З приміщення свиноферми ОСОБА_5 виніс семеро поросят загальною живою вагою 58 кілограмів вартістю 25 гривень за кілограм на загальну суму 1450 гривень, яких передав ОСОБА_6 , який чекав на ОСОБА_5 ззовні. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_5 погрузили мішки з свинями на мотоцикл, який знаходився поблизу ферми та поїхали в село Мошорино Знамянського району.

Таким чином, повторно таємно викрав чуже майно ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли , викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ТОВ «Агро-Мас» матеріальні збитки на загальну суму 1450 гривень.

Крім цього, 31.05.2009 року близько 11 години в селі Мошорино Знамянського району Кіровоградської області ОСОБА_5 повторно вступив в злочинний договір з ОСОБА_6 направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме, свиней з свиноферми ТОВ «Мас-Агро» в селі Іваново Світловодського району. Реалізуючи свій злочинний намір до кінця ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 на мотоциклі Дніпро-11 реєстраційний номер НОМЕР_2 прибули в село Іваново. Залишивши мотоцикл на безпечному місці від свиноферми, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 пішли до приміщення свиноферми. При цьому згідно злочинному договору ОСОБА_5 проник до приміщення свиноферми, а ОСОБА_6 стояв ззовні та наглядав за навколишньою обстановкою з метою попередити про небезпеку бути застигнутим на місці скоєння злочину. З приміщення свиноферми ОСОБА_5 виніс трьох поросят загальною живою вагою 27 кілограмів вартістю 55 гривень 56 копійок за кілограм на загальну суму 1500 гривень, яких передав ОСОБА_6 , який чекав на ОСОБА_5 ззовні. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_5 погрузили мішки з свинями на мотоцикл, який знаходився поблизу ферми та поїхали в село Мошорино Знамянського району.

Таким чином, повторно таємно викрав чуже майно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ТОВ «Агро-Мас» матеріальні збитки на загальну суму 1500 гривень.

Тим самим, встановлена достовірність доказів для підозри громадянина ОСОБА_5 , у вчинені таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

10.06.2013 ОСОБА_5 було оголошено про підозру вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.

10.06.2013 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000317 було зупинено, а підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вище вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Термін «обґрунтована підозра» згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Наявні матеріали свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 , є причетний до вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Молдовії, Кагульського району, села Акуй, молдован, громадянин Молдавії, не одружений, не працюючий, тимчасово проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24.03.2003 року Знамянським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, та 3 частини 1 статті 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання можливості: переховуватися від органів досудового розслідування та в подальшому суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 чітко усвідомлює, що він вчинив злочини проти власності, з метою уникнення від відповідальності за злочини, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, вказане дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_5 знаходячись на волі, враховуючи вищевказаний факт, що він вчинив вчинив злочин проти власності та є обізнаним щодо показів свідків, потерпілих, які викривають його у вчиненні злочину, що чітко підтверджується матеріалами кримінального провадження, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде фізично чи психологічно впливати на свідків, потерпілих, які викривають його у вчиненому злочині.

На даний момент проведеними оперативно-розшуковими заходами місце На даний момент проведеними оперативно-розшуковими заходами місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 не встановлено, останній чітко усвідомлюючи, що він вчинив злочини проти власності , переховується від органів досудового розслідування. В подальшому останнього було оголошено у державний розшук, але в ході розшукових дій відомостей які підтверджували його перебування на території України не здобуто, натомість наявні факти, які можуть свідчити, про те, що підозрюваний ОСОБА_5 здійснив виїзд за межі України.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2020 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому було продовжено Указом Президента України. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на жаль частина територій нашої держави є тимчасово окупована та відповідно непідконтрольна правоохоронним органам України, підозрюваний усвідомлюючи тяжкість скоєного злочину, відсутність досить стійких соціальних зав`язків, мав реальну можливість виїхати на непідконтрольну територію, навіть за відсутності в нього належних документів, тому є підстави вважати, що ОСОБА_5 виїхав за межі території України через непідконтрольну територію та на даний момент може перебувати на території Європи.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Частина 1 статті 9 КПК України передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частина 4 та 5 цієї ж норми встановлює, що у разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім інших доказів, які підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, слід вказати й на рішення ЄСПЛ.

Так, згідно пункту 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.08.2010 яке набуло статусу остаточного, Європейський Суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Плешков проти України» №37789/05 від 10.02.2011 ЄСПЛ зазначив, що обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів є належною підставою для первинного взяття під варту.

П.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, з гідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчинених злочинів та наслідкам, які були завдані вчиненням злочинів.

Особиста порука не може бути застосована оскільки цей захід не може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання ризикам.

Крім того, обирати запобіжний захід відносно підозрюваного домашній арешт недоцільно, не може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання ризикам.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання, просять його задовольнити з підстав викладених в ньому.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження №0000317, внесене до ЄРДР 21.12.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачено ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно клопотання, ОСОБА_5 10.06.2013 оголошено про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, скоєних за вищеописаних обставин. Вказана обставина підтверджується лише копією повідомлення про підозру, складеного слідчим та погодженого прокурором.

При вирішенні питання щодо набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного, слідчий суддя виходить з наступного.

З аналізу змісту статей 42, 277 КПК України випливає, що процесуального статусу підозрюваного (окрім випадку затримання), особа набуває не після складання тексту відповідного повідомлення, а лише після його належного вручення. Саме з цим моментом пов`язується набуття особою відповідних процесуальних прав після їх роз`яснення слідчим, прокурором. Відповідно до ст. 278 КПК письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором (оскільки після слова «складення» немає коми, воно має читатися, як складення самим слідчим або прокурором, пов`язаними словами є «складення слідчим або прокурором», а не «вручення слідчим або прокурором»), а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Отже, повідомлення про підозру повинно бути вручено особисто або, у випадку неможливості такого вручення через невстановлення місцезнаходження особи, має бути вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений у ст. 135 КПК, для вручення повідомлень, виключно в день його складення. При цьому, відповідно до ст. 135 КПК, повідомлення про підозру вважається належно відправленим для вручення лише у випадку направлення оригіналу такого повідомлення поштою за місцем проживання особи. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повідомлення про підозру для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи (ч. 2 ст. 135 КПК).

Разом з тим, матеріали клопотання та оглянуті в судовому засіданні матеріали кримінального провадження не містять доказів вручення, у спосіб передбачений КПК, повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Таким чином, з аналізу вищезазначених норм вбачається, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000317 від 21.12.2012.

Статтею 177 КПК України, визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, запобіжний захід може бути застосований лише до особи, яка має статус підозрюваного або обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного в рамках кримінального провадження № 0000317 від 21.12.2012, до нього не може бути застосовано запобіжний захід.

Керуючись: ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 369 372, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого залишити без задоволення.

На ухвалу протягом 5 днів може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

"18" жовтня 2023 р.