№ 336/8797/23
пр. 1-кп/336/976/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(НА ПІДСТАВІ УГОДИ ПРО ВИЗНАННЯ ВИНУВАТОСТІ)

19 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлове Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, батька сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , такого, несудимого, обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України;

разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 25 серпня 2023 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , про визнання останнім винуватості за ч. 2 ст. 263 КК України та погодження на призначення покарання за ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2014 року, приблизно о 02-00 годині, ОСОБА_4 , керуючись умислом на носіння кастету без передбаченого законом дозволу, під час руху від прохідної акціонерного товариства «Мотор Січ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. 8-го березня, 15, до зупинки транспорту загального користування «Вул. Стефанова» в м. Запоріжжі без передбаченого законом дозволу тримав у правій кишені джинсових штанів предмет, який у відповідності до висновку експерта № 122 від 28.03.2014 року є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовленої саморобним способом по типу кастетів довільної форми та спрощеної конструкції.

25 серпня 2023 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання останнім винуватості за ч. 2 ст. 263 КК України, відповідно до якої:

- підозрюваний беззастережно визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті та в цій угоді, щиро кається і обіцяє сприяти розкриттю злочину;

- підозрюваний в ході досудового розслідування добровільно повідомив правоохоронним органам про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України; домовленостей щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, між сторонами угоди не відбувалося;

- сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про визнання винуватості, що передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні сторони просять про затвердження угоди.

Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. ст. 471, 472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Законом про кримінальну відповідальність.

Перед затвердженням угоди про визнання винуватості суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє:

- що він має право на судовий розгляді, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про допит свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України;

- характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

- вид покарання, а також зміст обов`язків, які приймає на себе одночасно із звільненням від відбування покарання з випробування.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням наведених правил закону при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений вперше вчинив злочини, що є не тяжкими в розумінні ст. 12 КК України.

Разом з цим у вчиненому обвинувачений щиро покаявся, має на утриманні малолітнього сина, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, а органу досудового розслідування у розкритті злочину, добровільно видав зброю.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та не вбачає обставин, що обтяжують його покарання.

Сукупність згаданих пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, задовільні відомості про особу винуватого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, відсутність у нього хворобливих звичок, що становлять небезпеку для суспільства, наявність родини, де виховується дитина, що біологічно походить від обвинуваченого, дають підстави для призначення покарання, передбаченого санкцією частини статті обвинувачення, у вигляді штрафу в розмірі, встановленому Загальною частиною Закону про кримінальну відповідальність, який визначений угодою про визнання винуватості, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання, якими є не лише кара, а й виправлення винного.

Витрати з проведення судової експертизи в сумі 393 грн. 12 коп. у відповідності до положень кримінального процесуального законодавства належить покласти на обвинувачсеного, стягнувши їх у дохід держави.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості за ч. 2 ст. 263 КК України, укладену 25 серпня 2023 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним за ч. 2 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі, кратному п`ятдесяти неоподаткованим мінімумам доходів громадян, у розмірі 850 гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави витрати з проведення судової експертизи в сумі 393 грн. 12 коп.

Речовий доказ - саморобний металевий кастет, що зберігається в камері схову відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1