ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/710/23
Провадження № 1-кп/292/26/24
У Х В А Л А

31 січня 2024 року смт Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

провівши підготовче судове засідання в залі судового засідання Червоноармійського районного суду Житомирської області у кримінальному провадженні № 0000616 від 22.12.2022, обвинувальний акт по якому надійшов 20.06.2023 з Житомирської обласної прокуратури по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прага, Чехословаччина, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше несудимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України,

В С Т А Н О В И В :

20 червня 2023 року до Червоноармійського районного суду Житомирської області з Житомирської обласної прокуратури надійшов вказаний обвинувальний акт з додатками, затверджений 13.06.2023 прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_4 прокурору у зв"язку з його невідповідністю вимогам кримінально-процесуального закону, посилаючись на такі обставини. Так, на думку сторони захисту, орган досудового розслідування не встановив та не виклав в обвинувальному акті всі необхідні й детальні обставини, за яких сталося вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 362 КК України. В обвинувальному акті неконкретно викладено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення за відсутності відомостей щодо мотиву вчинення кримінального правопорушення та конкретно визначеної мети. Так, формулюючи обвинувачення за ст. 362 КК України, орган досудового слідства не встановив і не зазначив подію злочину, його об"єктивну та суб"єктивну сторони. Зокрема, в обвинувальному акті не встановлено і не зазначено коли, в який саме період часу та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел та з яких мотивів діяв обвинувачений, не можна зрозуміти чи діяв обвинувачений в інтересах осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності, або ж в інтересах інших осіб, а також в обвинуваченні не визначено до яких конкретно правових наслідків призвели злочинні дії обвинуваченого. При цьому в обвинувальному акті зазначено що ОСОБА_4

реалізував свій кримінально-протиправний умисел з метою відображення недостовірних відомостей.

Виходячи з опису нібито «протиправних» дій ОСОБА_4 , що зазначені в обвинувальному акті, вбачається викладення ймовірної об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.

Разом із тим, ОСОБА_4 згідно вищевказаного обвинувального акту кваліфікуються дії, що передбачені ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, а саме - несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинені особою, яка має право доступу до такої інформації, в тому числі вчиненому повторно.

Під зміною інформації слід визнавати заміну або вилучення будь-якої складової частини відповідної інформації чи внесення до цієї інформації будь-яких додаткових, раніше відсутніх у ній складових частин.

Однак, в обвинувальному акгі відсутні будь-які відомості, які б вказували на зміну ОСОБА_4 будь-якої первинної інформації, яка була наявна в ІП «Адмінпрактика» щодо притягнення чи непритягнення певних осіб до адмінвідповідальності, відсутні посилання саме на заміну або вилучення будь-якої інформації чи її складової.

Враховуючи викладене, захисник вважає обвинувачення з таким змістом вкрай неконкретним і невизначеним, суть якого є незрозумілою, що перешкоджає стороні захисту реалізувати своє право на захист, тому обвинувальний акт не може бути призначений до судового розгляду як такий, що не відповідає вимогам КПК України, і підлягає поверненню.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та просив повернути обвинувальний акт відносно нього прокурору.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні подав письмові заперечення щодо клопотання захисника, посилаючись на те, що обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованих його кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.362, ч. 3 ст. 362 КК України, детально описані у фабулі обвинувального акту. Об"єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 362 КК України, полягає у несанкціонованій зміні, знищенні або блокуванні комп"ютерної інформації. Думка сторони захисту про те, що згідно фабули обвинувачення не зазначено основних ознак об"єктивної сторони є хибною, оскільки в обвинувальному акті описано обставини, які передували вчиненню кримінальних правопорушень обвинуваченим, час коли саме у нього виник умисел на внесення несанкціонованих змін, час та місце вчинення кримінальних правопорушень та спосіб їх вчинення. Щодо доводів захисника про те, що стороною обвинувачення не зазначено, до яких наслідків призвели злочинні дії обвинуваченого, зазначає, що дані злочини мають формальний склад, для наявності об"єктивної сторони якого необов"язкове настання суспільно небезпечних наслідків для кваліфікації кримінального правопорушення. Щодо твердження сторони захисту про те, що в обвинувальному акті не зазначено суб"єктивної сторони злочинів, відмічає, що злочини, які інкримінуються ОСОБА_4 , мають умисну форму вини, що відображено у фабулах кримінальних правопорушень. Разом з цим, мотив та мета не передбачені як ознаки суб"єктивної сторони кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувається ОСОБА_4 , отже для кваліфікації його дій вони не мають значення. Враховуючи викладене, просить суд у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту відмовити.

Розглянувши клопотання захисника обвинуваченого, вислухавши думку інших учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт з долученим до нього реєстром матеріалів досудового розслідування, у відповідності до положень ст. ст. 314-

317 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Аналіз положень ст. 314, 315 КПК України дає можливість суду зробити висновок, що основним завданням підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні є вирішення організаційно-розпорядчих питань, які пов`язані виключно з підготовкою справи до розгляду по суті з тією метою, щоб судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснювався ефективно, оперативно та у відповідності до завдань кримінального провадження, що визначені у ст. 2 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

У ст. 291 КПК України встановлюються такі вимоги щодо обвинувального акту: обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що одним з організаційно-розпорядчих питань, що вирішуються судом під час підготовчого судового засідання при визначені можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду, є питання відповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального законодавства. При цьому оскільки вимоги до обвинувального акту встановлюються лише положеннями ст.ст. 291, 292 КПК України, то суд під час підготовчого судового засідання здійснює перевірку обвинувального акту на предмет відповідності тільки цим статтям.

Крім того, суд звертає увагу на ті обставини, що підстави для повернення обвинувального акту не можуть тлумачитися та застосовуватися з надмірним формалізмом, оскільки останній може призвести не тільки до безпідставного повернення обвинувального акту, але і до затягування кримінального провадження, що також є неприпустимим для прав та інтересів обвинуваченого.

З огляду на зазначене, суд робить висновок, що оскільки п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акту як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акту вимогам КПК України.

У клопотанні про повернення обвинувального акту захисник ОСОБА_5 як на підстави його повернення посилався, зокрема, на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України через відсутність конкретного формулювання обвинувачення та нерозкриття характеру дій обвинуваченого та суті злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, зокрема, через незазначення всіх необхідних ознак об"єктивної та суб`єктивної сторони.

Аналіз ст. 91 КПК України дає можливість встановити, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, форма співучасті, якщо наявна, та інші обставини та факти, що стосуються

вчиненого протиправного діяння, у тому числі розкривають причинно-наслідковий зв"язок між протиправним діянням та наслідками), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, а також вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Оскільки кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, тому суд приходить до висновку, що прокурор як сторона кримінального провадження, є самостійним у визначенні фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення, розкриття характеру дій обвинувачення та суті злочину. Такий висновок, зокрема, підтверджується і тим, що відповідно до ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначаються ті фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які «прокурор вважає встановленими».

Суд, маючи повноваження лише щодо вирішення обвинувачення по суті і лише в межах висунутого обвинувачення, не має права втручатися у дискреційні повноваження прокурора, вказуючи на факти та обставини, що потрібно встановити чи спростувати, змінювати у будь-якій спосіб зміст та обсяг обвинувачення, правової кваліфікації.

Внаслідок цього суд дійшов висновку, що повернення обвинувального акту з підстав неповноти, неконкретності фактичних обставин вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 362 КК України, їх недоведеності під час підготовчого судового засідання є неможливим, оскільки суперечить завданню суду, яке він виконує під час підготовчого провадження, а також оскільки це призведе до порушення принципу змагальності та перебирання судом на себе функції обвинувачення, в межах якої

він також буде брати участь у визначенні обвинувачення, що не характерно для правової природи суду як такого в межах кримінального провадження.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на положення ст. ст. 110, 291, 314 КПК України суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000616, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2022, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 362 КК України, повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України, а відтак у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 22, 291, 314 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000616 від 22.12.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, відмовити. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складений 01.02.2024