Провадження № 1-кп/366/79/23
Справа № 366/1357/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2023 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іванків кримінальне провадження № 0000032, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7 січня 2022року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, Вишгородського району, смт. Іванків, громадянина України, українця, одруженого, офіційно не працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КК України,

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 07.01.2022 року, близько 00 години 06 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебував біля АЗС «Авіаком», що знаходиться за адресою: вул. Івана Проскури, 86а, в смт. Іванків, Вишгородського Київської області, разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, того ж дня, приблизно о 00 годин 07 хвилин, ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих, особистих, неприязних відносин із ОСОБА_5 , умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої рукою в обличчя останньому, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді перелому суглобового відростку нижньої щелепи справа зі зміщенням уламків, які могли утворитися 06-07.01.2022 року від дії тупих предметів і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми протиправними діями, які виразились у спричинені умисного середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисні ушкодження, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я потерпілому, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю і пояснив, що 07.01.2022 року, приблизно о 00 години 06 хвилин, перебував біля АЗС «Авіаком», що знаходиться за адресою: вул. Івана Проскури, 86а, в смт. Іванків, Вишгородського Київської області, разом із ОСОБА_5 . На ґрунті раптово виниклих, особистих, неприязних відносин із ОСОБА_5 , наніс один удар кулаком правої рукою в обличчя останньому. В скоєному розкаюється.

На підставі частини третьої статті 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Отже, при встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковано за частиною першою статті 122КК України, як спричинення умисного середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисні ушкодження, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я потерпілому.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі статті 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно статті 66 КК України, суд визнає, активне сприяння розкриттю злочину та те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, скоїв злочин середньої тяжкості, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - злочину, громадську небезпеку скоєного кримінального правопорушення, данні, що характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, його ставлення до скоєного, з врахуванням позиції потерпілого, який не наполягав на призначенні реальної міри покарання, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 мінімальне покарання передбачене санкцією частини першої статті 122 КК України у вигляді позбавлення волі.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

При цьому, враховуючи вищевикладене, зокрема ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину, суд доходить висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за доцільне застосувати до нього положення статей 75, 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим і покладенням відповідних обов`язків.

Відповідно до частини другої статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-Відео файли «1_07_R_00» та «1_12_R-00» на диску для лазерних систем зчитування DVD-R, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 , не обиралась.

Цивільний позов відсутній.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому,потерпілому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1