ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6263/22
провадження № 1-кп/753/868/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпрорудне Василівського р-н Запорізької обл.., громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Головний сержант ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду інструктора навчального відділу підготовки підрозділів Навчального центру Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підготовки підрозділів (військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 37, 124-1, 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 26.02.2022 о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підготовки підрозділів (військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України), який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, 17.06.2022 головний сержант ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до розташування Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підготовки підрозділів (військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України), який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , чим закінчив вчиняти кримінальне правопорушення.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений головний сержант ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що до повномасштабного вторгнення в м. Дніпрорудне, служив у спортивній роті НГУ. Всі спортсмени проходили тренування за місцем проживання. Після початку повномасштабної війни весь громадський транспорт встав. Єдиним варіант виїхати - з кимось домовитися, але люди не хотіли брати, бо боялися, оскільки в м. Василівці вже були бої. В перший день куратор по службі написала у Вайбері, щоб всі чекали вказівок командування та на наступний день 25.02.2022, коли російські війська вже підійшли до міста, куратор повідомила, що всі повинні з`явитися в с. Старе Бориспільського району. Одночасно, повідомила, що якщо за місцем перебування є частина НГУ то могли приєднатися до неї, проте у місті Дніпропрудне немає військових частин та військкоматів. ОСОБА_5 намагався виїхати до м. Запоріжжя, шукав авто, проте ніхто не хотів його брати з собою, говорили, що дорога перекрита і є ймовірність, що розстріляють. Залишившись в місті, ОСОБА_5 вступив до ТРО та всі разом заблокували в`їзди до міста. 27.02.2022 в місто в`їхала невелика колона окупантів, проте невдовзі вони поїхали. Приблизно місяць окупанти не заходили в місто, навколишні села та міста були вже окуповані. Голову міста Дніпрорудне взяли у заручники, крім того у окупантів були списки та вони шукали волонтерів, військовослужбовців. ОСОБА_5 хвилювався за своє життя та своїх близьких. Обвинувачений чекав можливості виїхати з міста. З часом були відкритті зелені коридори. Спочатку вивозили жінок, дітей та людей похилого віку, після чого, з`явилися люди, які вивозили бажаючих на мікроавтобусах. ОСОБА_5 було відомо, що на блокпостах окупанти перевіряють людей, особливо чоловіків. Проїхавши 5 блокпостів, на яких перевіряли телефон та вимагали роздягатися, задля перевірки на наявність порань та інших ознак, ОСОБА_5 вдалося виїхати з міста 17.06.2022. Весь період перебування в місті, обвинувачений намагався бути на зв`язку з командуванням, але інколи у м. Дніпрорудне глушили зв`язок.

Разом з тим, вина обвинуваченого ОСОБА_5 в повній мірі підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він є начальником відділу комунікації ВЧ НОМЕР_1 НГУ. Відповідно до наказу командувача НГ України від 02.04.2019, військовослужбовці спортивного клубу у разі оголошення воєнного стану мали прибути в розпорядження військової частини НОМЕР_1 . Станом на 20.03.2022 було розпочато службове розслідування, відповідно до якого ОСОБА_5 не прибув до частини. Обвинувачений ОСОБА_5 перебував у м. Дніпрорудне. Як відомо свідку, обвинувачений тримав зв`язок з ОСОБА_7 , яка в телефонному режимі 24.02.2022 в перші години після оголошення воєнного стану, довела до відома ОСОБА_5 наказ про те, що йому потрібно з`явитися до військової частини НОМЕР_1 . Разом з тим, ОСОБА_7 доповідала свідку проте, що ОСОБА_5 немає можливості виїхати з місця проживання.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що є капітаном. Свідок була командиром спортивної групи, в якій проходив службу обвинувачений. 24.02.2022 було оголошено військовий стан і група отримала команду прибути до ВЧ НОМЕР_1 , для посилення військової частини. 24.02.2022 спортивну групу по документах відправили до ВЧ НОМЕР_1 , але фактично всі спортсмени були розкидані по всій Україні. Так як військовослужбовці спортивного клубу не перебувають у військовій частині як звичайні військові Національної гвардії, а тренуються за місцем проживання, зв`язок зі своїми підлеглими свідок підтримувала за допомогою мобільного телефону. 24.02.2022 зранку сідок отримала усний наказ повідомити підлеглих, що потрібно з`явитися до військової частини НОМЕР_1 , про що було повідомлено за допомогою групи у застосунку «Вайбер». Крім того, з кожним підлеглим, свідок розмовляла особисто та доводила накази керівництва. Було розпорядження прибути до військової частини найкоротшій термін. З ОСОБА_5 свідок спілкувалася до квітня 2022 року, під час спілкування останній повідомляв свідку, що не може поки з`явитися тому, що перебуває в окупації. Свідок не знає коли було окуповане м. Дніпроредне, проте не вважає, що ОСОБА_5 вчинив злочин.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що є начальником відділу кадрів військової частини НОМЕР_1 . Спортивний клуб, в якому проходив службу обвинувачений, повинен був після оголошення воєнного стану повним складом бути зарахований до особового складу ВЧ НОМЕР_1 , ці питання були раніше погодженні та під спортивний клуб були виділені посади. На підставі мобілізаційного розпорядження 26.02.2022 особовий склад спортивного клубу був зарахований до списків Міжнародного центру військова частина НОМЕР_1 . Факт того, що ОСОБА_5 мав прибути до ВЧ НОМЕР_1 26.02.2022, підтверджується мобілізаційним розпорядженням. Під час оголошення воєнного стану всі військовослужбовці зобов`язанні прибути до військових частин. Проект наказу про зарахування військовослужбовця до списків військової частини готувало відділення обліку особового складу. 26.02.2022 свідок особисто не бачив на території військової частини ОСОБА_5 . У мирний час були складені списки, відповідно до яких у разі введення воєнного стану, військовослужбовці спортивного клубу зараховувалися до особового складу ВЧ НОМЕР_1 . Разом з тим, передача особового складу з частини в частину у воєнний час відбувається на підставі мобілізаційного розпорядження командувача. Накази про зарахування до особового складу ВЧ НОМЕР_1 військових спортивного клубу були підготовленні завчасно до введення воєнного стану. По прибуттю, командир спортивного клубу надав приписи. 26.02.2022 було виконано розпорядження командувача та зараховано ОСОБА_5 до особового складу ВЧ НОМЕР_1 . Тих, хто не прибув до військової частини було вивільнено поза штат із займаних посад. ОСОБА_5 прибув до військової частини 19.06.2023 та про те, що останній перебував на окупованій території, свідку невідомо.

Підстав, з яких вказані свідки могли оговорювати обвинуваченого, судом в ході судового розгляду не встановлено.

Також, судом були допитані свідки сторони захисту, які в судовому засіданні пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що товаришує з обвинуваченим. ОСОБА_5 постійно проживав в м. Дніпрорудне з 2015 року. До початку збройної агресії з міста можна було виїхати як маршрутним транспортом, так і залізничним. Після повномасштабного вторгнення транспорт не працював в місті, ніхто не вийшов на роботу, працювали тільки продуктові магазини. Обвинуваченого свідок знає давно, він відома людина у м. Дніпрорудне. Свідок та ОСОБА_5 обговорювали можливі варіанти виїзду з міста, але не бачили жодних можливостей. Єдиний варіант це власне авто, проте, ні свідок та обвинувачений його не мали. Крім того, велися великі бойові дії за м. Херсон та м. Василівка, тому було ризиковано виїжджати. Збройних Сил України поруч з м. Дніпрорудне не було. Громадою міста було прийнято рішення організувати блокпости. Місто Дніпрорудне також було оточене блокпостами окупантів, які 10 квітня остаточно зайшли в місто та захопили владу.

Так, свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що товаришує з обвинуваченим та разом проживає з обвинуваченим в м. Дніпрорудне. З міста до повномасштабного вторгнення можна було виїхати автобусами та на власних транспортних засобах. Після початку повномасштабного вторгнення транспорт не працював, всі боялися виїжджати, оскільки шли бої за Василівку, якщо і організовували зелені коридори, то виїжджали тільки жінки та діти. Свідок разом з обвинуваченим вступили до народної дружини, охороняли блокпости. Після того як місто було окуповане, почалися репресії. В окупантів були списки людей, які служили в АТО та є військовослужбовцями Збройних Сил, активістів, волонтерів, які були надані колаборантами. Кожний другий в місті знав, що обвинувачений служить НГУ та є спортсменом. Декілька разів намагалися виїхати з міста на підконтрольну територію, проте із-за недобросовісних перевізників не вдалося, тим паче зелені коридори обстрілювали та на блокпостах зникали люди. Свідку вдалося виїхати до Києві 16-18 червня тому, що стали пропускати чоловіків.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_5 та проживає з ним в м. Дніпроредне. До вторгнення окупантів з міста можна було виїхати маршрутними автобусами та таксі, проте, після повномасштабного вторгнення весь транспорт зупинився. 26-27 лютого до міста заїхали окупанти на танках, БТР та Уралах. Свого автомобіля ні сідок, на обвинувачений не мають. Обвинувачений намагався виїхати, але вже навколо міста були блокпости окупантів. Іншим мешканцям м. Дніпрорудне було відомо, що її син військовослужбовець та спортсмен, висіли плакати по місту. Окупанти мали списки з військовослужбовцями, волонтерами та активістами. Крім того, голову міста викрали окупанти, коли той поїхав на переговори. На підконтрольну територію, свідок разом обвинуваченим виїхали в червні. Перші місяці з міста практично ніхто не виїжджав, потім почали випускати тільки дітей та жінок. На блокпостах окупанти перевіряли чоловіків. Проте, що обвинувачений ОСОБА_5 мав з`явитися до військової частини, свідку було відомо. Проте виїхати з міста було неможливо, окупанти оточили місто та навколо йшли бої.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується сукупністю письмових доказів, які були досліджені судом під час судового розгляду, а саме:

-витяг з ЄРДР №0000337 від 27.06.2023, відповідно до якого головний сержант ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, в порушення Законів України та нормативних актів, з особистих мотивів та з метою тимчасового ухилення від військової служби, без дозволу відповідних командирів та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 26.02.2022 о 08-00 год. не з`явився вчасно на службу;

-постанова прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 27.06.2022 про виділення матеріалів досудового розслідування та Додаток №1, згідно якою з кримінального провадження №0000098 від 22.03.2023 виділено кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та направлено виділенні матеріали для досудового розслідування до Третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві;

-повідомлення слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві про початок досудового розслідування від 22.03.2022 №1233кп/11-03-21/22, відповідно до якого слідчий повідомляє командиру Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підрозділів про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000098 відносно військовослужбовців ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та ОСОБА_14 за ч. 5 ст. 407 КК України розпочате 22.03.2022;

-постанова начальника Третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві про визначення складу слідчої групи від 22.03.2023, відповідно до якої начальника слідчого відділу в рамках кримінального провадження №0000098 від 22.03.2023 визначив слідчу групу в складі слідчих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , якого визначено старшим групи;

-постанова заступника директора ТУ ДБР, розташованого у м. Києві про визначення складу слідчої групи від 22.03.2023, відповідно до якої заступник директора в рамках кримінального провадження №0000098 від 22.03.2023 визначив слідчу групу в складі слідчих ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , якого визначено старшим групи;

-доручення слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві від 23.03.2023 №11-03-179/22 на проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій (в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України), відповідно до якого слідчий доручає начальнику 3 управління Департаменту військової контррозвідки встановити місце перебування військовослужбовців ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , також їх родичів та допитати як свідків співробітників Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підрозділів;

-лист начальника 3 управління Департаменту військової контррозвідки від 07.04.2022 №17/3/2-77нт, відповідно до якого на виконання доручення слідчого було встановлено, що ОСОБА_5 користується номером телефону НОМЕР_2 , перебуває на тимчасово окупованій території, на телефоні дзвінки відповідає та свого місцезнаходження не приховує;

-лист слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві від 23.03.2022 №11-03-178/22, відповідно до якого слідчий просить начальника Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підрозділів надати належним чином завірені копії документів відносно ОСОБА_5 та інших військовослужбовців;

-копія висновку про службове розслідування від 25.03.2022 затвердженого начальником Міжнародного центру, згідно яким комісія встановила, що дії головного сержанта ОСОБА_5 містять ознаки злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та порушили вимоги ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вимоги ст.ст. 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України;

-копія витягу з наказу начальника Міжнародного центру НГ України від 26.02.2022 №49, згідно з яким ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини;

-копія витягу з наказу начальника Міжнародного центру НГ України від 01.03.2022 №42, згідно з яким ОСОБА_5 звільнити з займаної посади та зараховано у розпорядження начальника Міжнародного центру;

-копія витягу з послужного списку особової справи головного сержанта ОСОБА_5 , згідно з яким починаючи з 23.02.2017 ОСОБА_5 займає посаду спортсмена-інструктора групи з неолімпійських видів спорту спортивної команди спортивного клубу НГ України;

-копія витягу з наказу начальника спортивного клубу НГ України від 28.02.2017 №27, згідно з яким ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення;

-копія подання т.в.о. начальника спортивного клубу НГ України від 09.10.2019 про присвоєння чергового звання «старшина»;

-копія контракту про проходження військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб сержантського та старшинського складу, укладеного між ОСОБА_5 та Міністерством внутрішніх справ України в особі командувача Національної гвардії України;

-фотокопія електронного листування в групі «Group спорт», з якого вбачається, що 24.02.2022 всім військовослужбовцям повідомлено інформацію про те, що вони в найкоротший час повинні прибути до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 ;

-копія наказу начальника Міжнародного центру НГ України від 24.02.2022 №111, відповідно до якого особовий склад Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підготовки підрозділів (військова частина НОМЕР_1 НГ України) переведено на казармене положення;

-копія листа слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в м. Києві від 25.05.2022 №11-03-6075/22, відповідно до якого слідчий просить Головний центр обробки спеціальної інформації ДПС України надати інформацію щодо перетину державного кордону України та лінії зони розмежування ООС (АТО) в період з 01.01.2022 по теперішній час ОСОБА_5 ;

-копія листа слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в м. Києві від 22.06.2022 №11-03-8333/22, відповідно до якого слідчий просить Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів (вч НОМЕР_1 НГ України), надати йому наказ начальника Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів (вч НОМЕР_1 НГ України) від 30,03.2022 №91, від 20.06.2022 №182, контракт про проходження військової служби ОСОБА_5 ;

-копія контракту про проходження військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб сержантського та старшинського складу, укладеного між ОСОБА_5 та Міністерством внутрішніх справ України в особі командувача Національної гвардії України;

-копія наказу начальника Міжнародного центру НГ України від 30.03.2022 №19, згідно яким ОСОБА_5 продовжено дію контракту про проходження військової частини;

-копія наказу начальника Міжнародного центру НГ України від 20.06.2022 №182, згідно яким ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини;

-повідомлення про підозру, відповідно до якого 27.06.2022 слідчий Третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в м. Києві повідомив ОСОБА_5 про те. що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України;

-повідомлення слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в м. Києві від 27.06.2023 про завершення досудового розслідування на надання доступу до матеріалів досудового розслідування №0000337 від 27.06.2022;

-протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 27.06.2022, відповідно до якого ОСОБА_5 27.06.2022 ознайомився з матеріалами досудового слідства у вигляді 1 тому на 182 аркушах.

Також, стороною захисту було долучено письмові докази, а саме: копію витягу з наказу начальника Спортивного клубу НГУ від 29.12.2021 №112, копію витягу з наказу начальника Міжнародного центру НГУ від 01.03.2022 №15 о/с; копію витягу з наказу начальника Міжнародного центру НГУ від 20.06.2022 №54 о/с; відповідь АТ «Українська залізниця» від 13.07.2022; копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 , копію свідоцтва про право на спадщину за законом; роздруківки веб-сторінок; роздруківку з чату Group спорт, яку було досліджено в судом та відповідно до якої обліковий запис « ОСОБА_19 » 24.02.2022 повідомив військовослужбовців про введення на території України військового стану та 25.02.2022 про наказ командира про прибуття всім в с. Старе Київської обл. з дотриманням правил безпеки, які були дослідженні судом під час судового розгляду.

Аналіз сукупності наведених обставин та доказів, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих протиправних дій, передбачених ч.5 ст. 407 КК України, в судовому засіданні підтверджена повністю.

Разом з тим, обговорюючи позицію захисника ОСОБА_4 про визнання не винуватим ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та виправдати його на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Так, захисник у судових дебатах заначив, що 24.02.2022 ОСОБА_5 намагався виїхати з м. Дніпрорудне, проте виїхати не вдалось через те, що припинив функціонувати громадський транспорт. У березні 2022 року російські війська взяли місто під свій контроль. ОСОБА_5 намагався виїхати з м. Дніпрорудне, натомість виїхати без ризику для життя та здоров`я було неможливо. До червня 2022 обвинувачений переховувався в місті Дніпрорудне та після поновлення роботи перевізника зміг виїхати до м. Запоріжжя, а звідти до с. Старе Бориспільського р-ну Київської обл.

Дана позиція повній мірі спростовується матеріалами справи. Згідно роздруківку з чату «Group спорт» (а.с. 175-181), яку було досліджено в судом та відповідно до якої обліковий запис « ОСОБА_19 » 24.02.2022 о 08:55 год. повідомив військовослужбовців про введення на території України військового стану та про наказ командира про прибуття всім в с. Старе Київської обл. з дотриманням правил безпеки.

Крім того, згідно листа начальника оперативно-аналітичного відділу АТ «Укрзалізниця» від 13.07.2022 (а.с. 44), на 2021-2022 роки по станції Дніпрорудне було передбачено щоденне курсування 3-х пар приміських поїздів. У добу 25.02.2022 приміські поїзди припинили своє курсування, останній зі станції Дніпрорудне відправлявся поїзд №7604 о 17:03 год.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, достовірно знаючи, що в країні оголошено воєнний стан, мав реальну можливість з 24.02.2022 по 17:03 год. 25.02.2022 виїхати з м. Дніпрорудне на залізничному транспорті, проте даною можливістю не скористався.

Також, захисник під час судових дебатів зазначив, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував обов`язок військовослужбовця ОСОБА_5 явитися на службу у в.ч. НОМЕР_1 до 08:00 год. 26.02.2022.

Обговорюючи дану позицію сторони захисту, суд приходить до наступних висновків.

Так, з об`єктивної сторони інкримінований ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, характеризується вчиненням такого діяння, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, особами, зазначеними в частинах першій або другій цієї статті.

Нез`явлення вчасно на службу полягає у тому, що залишивши військову частину або місце служби на законній підставі та маючи об`єктивні можливості для повернення в установлений час, військовослужбовець своєчасно до частини не з`являється і знаходиться поза її розташуванням понад установлений строк.

Початком нез`явлення вчасно без поважних причин на службу для всіх категорій військовослужбовців вважається закінчення встановленої тривалості правомірного перебування поза службою.

Під розташуванням військової частини розуміється територія, на якій знаходяться підрозділи та служби частини. Місце служби це будь-яке місце, яке співпадає з розташуванням військової частини та визначене військовослужбовцю для виконання обов`язків з військової служби протягом встановленого часу або місце, де він повинен знаходитися за наказом або за розпорядженням командування.

Як зазначила в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , вона 24.02.2022 в телефонній розмові з ОСОБА_5 , довела до відома останньому наказ керівництва про необхідність прибути до в.ч. НОМЕР_1 АДРЕСА_3 Крім того, свідок ОСОБА_8 пояснив, що військовослужбовці відповідно до мобілізаційного розпорядження мали прибути до ВЧ НОМЕР_1 до 26.02.2022, що в повній мірі спростовує позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_5 не повідомляли про дату прибуття до військової частини.

Також, слід зазначити, що ОСОБА_5 в укладеному контракті своїм власноручно проставленим підписом підтвердив, що ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження військової служби, і добровільно бере на себе зобов`язання, зокрема, проходити військову службу у Збройних Силах України протягом строку контракту, відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулює порядок проходження військової служби та цим контрактом, свято та неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів (начальників) та виконувати інші обов`язки.

Обговорюючи позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_20 було протиправно зараховано до військової частини НОМЕР_1 та те, що на початок воєнного стану дія контракту ОСОБА_5 закінчилася, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, відповідно копії витягу з наказу Начальника спортивного клубу НГ України від 28.02.2017 №27 (по стройовій службі) (а.с. 95), громадянина ОСОБА_5 , прийнято на військову службу за контрактом на 3 (три) роки з 28.02.2017 до 27.02.2020 та призначений на посаду спортсмена-інструктора групи з неолімпійських видів спорту спортивної команди спортивного клубу НГ України (ВОС - НОМЕР_3), з присвоєнням первинного військового звання.

Судом також встановлено, що відповідно до контракту про проходження громадянами України військової служби у НГ України на посадах осіб сержантського та старшинського складу, укладеного між МВС України в особі командувача НГУ генерал-полковника ОСОБА_21 та ОСОБА_5 від 28.01.2021, стоком на 1 рік, який відповідно до витягу із Наказу Начальника міжнародного центру Національної гвардії України (по строковій частині) від 30.03.2022 №91, було продовжено з 28.02.2022 (а.с. 108).

Згідно з частиною 3 статті 24 цього Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Також, відповідно до п. 4 Контракту від 28.01.2022 (а.с. 107), сторони зобов`язалися не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку контракту повідомити одна одну про бажання або небажання укладати новий контракт чи відмову в його укладанні із зазначенням причин, передбачених нормативно-правовими актами.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_5 під час вчинення ним злочину мав статус військовослужбовця, тобто являвся суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, так як, наказ про виключення ОСОБА_5 зі списків особового складу військової частини не видавався та останній не звертався до командування з відповідним рапортом про бажання розірвати контракт.

Крім того, дослідивши висновок службового розслідування від 25.03.2022 (а.с. 84-90), судом встановлено, що відповідно до мобілізаційного розгортання Національної гвардії України від 02.04.2019 №М-1ц.т., особовий склад спортивного клубу у кількості 84 військовослужбовців мав прибути для укомплектування Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підготовки підрозділів (військова частина НОМЕР_1 НГУ).

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 на території України діє воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, що триває по даний час.

У відповідності з витягом із наказу № 112 від 29.12.2021 (а.с. 39), ОСОБА_5 надано можливість приймати участь в навчально-тренувальних зборах на базі Запорізького ТО ФСТ « Динамо » України (м. Запоріжжя, вул. Гоголя 81).

Як зазначив свідок ОСОБА_8 , командиром спортивного клубу 24.02.2022 було надано до військової частини приписи щодо військовослужбовців спортивного клубу та на підставі мобілізаційного розгортання Національної гвардії України від 02.04.2019 №М-1ц.т., 84 військових, в тому числі ОСОБА_5 , було зараховано до особового складу ВЧ НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу Начальника Міжнародного центру НГ України від 26.02.2022 № 49 (а.с. 91).

Аналізуючи показання свідка ОСОБА_8 та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем, на законних підставах був зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_2 .

Таким чином, вищевикладені обставини переконливо свідчать про те, що головний сержант ОСОБА_5 з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно на службу до Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підготовки підрозділів (військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України), який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом також повністю врахована практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Аналіз вищенаведених досліджених доказів у їх сукупності дозволяє суду зробити висновок про те, що доведеність винуватості обвинуваченого у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану випливає із сукупності вищевстановлених ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, як в цілому, так і в деталях, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченого у судовому засіданні у скоєнні інкримінованих злочинних дій, доведена повністю.

А в цілому суд визнає позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , як бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Крім того, суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які є близькими людьми обвинуваченому.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено. Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше не судимий, являється військовослужбовцем, не одружений, дітей немає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується добре, раніше судимий, а також його ставлення до вчиненого. При призначенні покарання судом також враховується відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає правильним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, визначених санкцією закону.

Разом з тим, суд, з урахуванням ступеня тяжкості цього кримінального правопорушення, особи ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його молодого віку, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, конкретні обставини вчинення ним цього кримінального правопорушення, наявності всіх вказаних вище обставин, вважає, що застосування положень ст. 75 КК України щодо його звільнення від відбування покарання з випробуванням будуть правильними, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства, не є небезпечним для суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання(в редакції Закону України від 15.12.2021 № 1965-ІХ).

Частиною 1 ст. 76 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені цією частиною, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому частиною 4 цієї статті встановлено, що нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Зважаючи на наведені положення закону України про кримінальну відповідальність, враховуючи, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем та продовжуватиме військову службу, суд позбавлений можливості покласти на нього до виконання обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема прибувати до органу пробації, й наразі такий нагляд за ним має здійснювати командир військової частини за місцем служби.

Втім щодо застосування судом інституту звільнення від відбування покарання, передбаченого ст.ст. 75, 76 КК України, то слід зауважити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що, зокрема, іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

На підставі п. 2 ч. 2 Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13 грудня 2022 року № 2839-ІХ, що набрав чинності 27 січня 2023 року, частину першу статті 75 КК України після слів «кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією» доповнено словами та цифрами «кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці».

Разом з тим, як було встановлено, вчинення триваючого злочину обвинуваченим ОСОБА_5 було розпочато 26.02.2022, й закон не передбачає жодних заборон у застосуванні положень ст. 5 КК України до інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, як до закону про кримінальну відповідальність, яким іншим чином поліпшує становище особи.

Положення частини 1 ст. 75 КК України (в редакції Закону України від 29.06.2021 № 1576-ІХ), що діяла станом на 26.02.2022 й надалі, до 27 січня 2023 року, не мала застережень до кримінальних правопорушень за ст. 407 КК України.

Положеннями ч. 4 ст. 5 КК України передбачено, що якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, відповідно, закон, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної сили.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись, ст. ст. 373-374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України (в редакції Закону України від 29.06.2021 № 1576-ІХ) звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки.

На підставі ч. 4 ст. 76 КК України командиру військової частини за місцем служби здійснювати нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_5 протягом встановленого іспитового строку тривалістю два роки.

У разі звільнення з військової служби до завершення встановленого іспитового строку тривалістю два роки, на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя