27.12.2023
Справа № 642/1850/23
1-кс/642/4193/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву ОСОБА_9 про відвід судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 ,

У С Т А Н О В И В:

Судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 системою авторозподілу надійшла заява ОСОБА_9 про відвід судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №642/1850/23 відносно ОСОБА_9 за ст.125 КК України.

На обгрунтування заяви зазначено, що до справи для обвинуваченого залучено перекладача на російську мову. 19.12.2023р. у судове засідання не з`явився перекладач та один з потерпілих, проте, суддя ОСОБА_10 , вручила обвинуваченому обвинувальний акт, перекладений на російську мову, чим порушила його права, бо він хотів за допомогою перекладача надати з цього приводу усні пояснення і заперечення. Отже, головуюча взяла на себе функції обвинувачення, оскільки прокурор у судовому засіданні не виявляв бажання вручити обвинуваченому обвинувальний акт. Отже в діях судді є ознаки упередженості та обвинувальної спрямованості і у подальшому суддя не винесе законне та обгрунтоване рішення.

У судовому засіданні ОСОБА_9 свою заяву підтримав та вважав дії судді упередженими, а також сумнівався у подальшому винесенні законного та обгрунтованого рішення.

Захисник заяву підтримала та зазначила, що суддя взяла на себе обов`язки обвинувачення, видавши перекладений текст обвинувального акту замість прокурора. У цьому вбачається упередженість та обвинувальна спрямованість.

Прокурор ОСОБА_4 , вважав заяву необгрунтованою, оскільки під час досудового розслідування обвинувачений не виходив на зв`язок, то обвинувальний акт був доставлений йому на домашню адресу та під відеозапис і протокол залишений біля дверей. У зв`язку із залученням перекладача у судовому засіданні, перекладачем було здійснено переклад обвинувального акту на російську мову, який і було вручено обвинуваченому під час судового засідання і будь-яких порушень суддею ОСОБА_10 не здійснювалось.

Прокурор ОСОБА_3 вважала заяву необгрунтованою і не підлягаючою задоволенню. Підстав для відводу немає.

Потерпілі підтримали думки прокурорів, заперечували проти задоволення заяви.

Суддя ОСОБА_10 пояснень щодо відводу не надала.

Суд, вислухавши сторін, перевіривши заяву про відвід судді ОСОБА_10 , вважає що вона не підлягає задоволенню у зв`язку із наступним.

Як зазначив Європейський суд у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонностімає визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону № 2453-VI).

Вимогами Закону № 2453-УІ передбачено, що судді зобов`язані своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядали і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (пункт 1 частини четвертої статті 54 цього Закону).

Частина 1 ст. 75 КПК України містить перелік обставин, які унеможливлюють участь судді у кримінальному провадженні, пунктом 4 якої передбачені інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

При розгляді заяви про відвід, суд виходить з суб`єктивної оцінки стороною у справі щодо дій головуючого судді. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, заява про відвід судді має бути задоволена, якщо сторона має сумнів у безсторонності останнього, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Суд враховує зокрема, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IY, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права " ... якщо до складу суду існують сумніви в безпристрасності і справедливості, то такий суд повинен заявити самовідвід. Кожен суддя, у відносинах безпристрасності, якого є сумніви, повинен вийти із складу суду, розглядаючи справу. Інакше є недовіра" (Пьєрсак проти Бельгії, "Лангбергер проти Швеції". Критерії правової впевненості у справедливому розгляді судових справ підтверджені також у справі "Барановський проти Польщі №12718/87" та рішення у справі "Стіл проти Сполученого королівства" від 23.09.98 року.

Як вбачається з заяви про відвід, ОСОБА_9 не погоджується з веденням процесу суддею ОСОБА_10 при цьому не зазначаючи, які конкретні норми КПК України були порушені суддею під час ведення процесу.

Отримання у судовому засіданні процесуального документу обвинуваченим не може трактуватися, як обвинувальний нахил або упередженість судді.

Разом із цим, розглядаючи заяву про відвід суддя не може надавати правову оцінку ведення процесу іншого судді, бо це є повноваженнями апеляційної інстанції.

Що стосується посилання сторони захисту на, начебто порушення прав обвинуваченого, який, хоча і є громадянином України, але вказує, що не знає української мови, а знає російську мову і його права з цього приводу постійно порушуються, то до участі у кримінальному провадженні суддею ОСОБА_10 залучено перекладача. Окрім того, як на досудовому провадженні так і у суді інтереси обвинуваченого представляє захисник, який не тільки володіє державною мовою, але і є фахівцем у сфері права.

Отже, заявником ОСОБА_9 не наведено жодного доказу, який би свідчив про зацікавленість чи упередженість судді ОСОБА_10 , або її обвинувальний нахил.

В зв`язку з цим, заява про відвід задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_9 про відвід судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 27.12.2023р.

Суддя: ОСОБА_1