У Х В А Л А Справа № 932/5962/21

Іменем України Провадження № 1-кс/932/4119/23

28 листопада 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000723, -

В С Т А Н О В И В:

13.11.2023 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, у якому прохає скасувати арешт накладений в рамках кримінального провадження № 0000723, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000723, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2021 року було накладено арешт на об`єкт нерухомого майна квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в реєстрі за реєстровим номером об`єкта нерухомого майна за № 101, шляхом заборони відчуження, розпорядження. У своєму клопотанні заявник посилається на те, що арешт на вказаний транспортний засіб було накладено необгрунтовано.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. У зв`язку з неодноразовими неявками представника заявника у судове засідання та його клопотаннями про відкладення розгляду справи, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути клопотання без участі заявника та його представника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмових заяв чи клопотань не надав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 174 КПК України неявка заявника та слідчого не є перешкодою для вирішення слідчим суддею клопотання про скасування арешту майна.

Розглянувши клопотання та дослідивши наданні до нього додатки, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.

Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

З матеріалів клопотання та наданих до нього додатків вбачається наступне.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2021 року було накладено арешт на об`єкт нерухомого майна квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в реєстрі за реєстровим номером об`єкта нерухомого майна за № 101 шляхом заборони відчуження, розпорядження.

Ухвалюючи рішення про накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення накладання арешту на зазначене майно є необхідним. Отже, арешт на квартиру, що є предметом злочинного посягання, накладено на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України цілком правомірно.

У своєму клопотанні представник заявника зазначає, що арешт на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , було накладено необгрунтовано, однак в обгрунтування вказаної інформації не наводить жодних аргументів.

З матеріалів клопотання вбачається, що на час розгляду клопотання про скасування арешту майна, кримінальне провадження в рамках якого накладений арешт, не закрите та перебуває у провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна не підлягає задоволенню, так як воно не обґрунтоване, та заявником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000723 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1