справа № 208/5759/23
№ провадження 1-кп/208/438/23
ВИРОК

Іменем України

08 листопада 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши справу кримінального провадження № 0000186 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буревестнік, Курильського району Сахалінської області РФ, громадянина України, маючого вищу освіту, військовослужбовця Збройних сил України військової частини НОМЕР_1 , неодружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 14.06.2023 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 126-1, 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.04.2023 року, прийнято рішення щодо видання обмежувального припису стосовно ОСОБА_7 (надалі ОСОБА_7 ), та строком на 6 місяців встановлено заборони:

- наближатися ОСОБА_4 ближче ніж 50 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_4 (надалі ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , а також їхню спільну малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо та (або) вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому, ОСОБА_7 , переслідувати їх та в будь який спосіб спілкуватися з ними;

- вести листування, телефонні переговори (в тому числі смс-повідомлення) з ОСОБА_4 , та з їхньою спільною малолітньою дитиною - ОСОБА_8 або контактувати через інші засоби зв`язку і через третіх осіб.

23.05.2023 року, ОСОБА_7 ознайомлений під особистий підпис з порядком та умовами виконання обмежувального припису та попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

При невстановлених слідством обставинах у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, направлений на порушення зазначеного обмежувального припису, реалізуючи який, він будучи раніше ознайомленим з порядком та умовами його виконання, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи мету спрямовану на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по виконанню рішень суду, та всупереч вимогам ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до якої видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, близько 20.40 години 24.05.2023 року, прибув до місця реєстрації та проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , де пошкодив домофон у під`їзді, зайшов до цього приміщення, піднявся до дверей квартири де мешкає колишня дружина, почав руками вибивати двері, провокувати словесний конфлікт, виражаючись у бік потерпілої нецензурними словами.

Зазначеними діями ОСОБА_7 порушив вимоги обмежувального припису, а саме наближатися ближче ніж 50 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 місяців; переслідувати їх та в будь який спосіб спілкуватися з ними строком на 6 місяців.

Близько 15 години 25.05.2023 року, ОСОБА_7 реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на порушення обмежувального припису, зустрів ОСОБА_4 , яка разом із їх спільним сином перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , підійшов до останньої, завів розмову, в ході якої відібрав у колишньої дружини мобільний телефон.

Близько 20.30 години цього ж дня, ОСОБА_7 прибув до місця реєстрації та проживання ОСОБА_4 та їх спільного сина ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , пошкодив домофон у під`їзді, зайшов до цього приміщення, піднявся до дверей квартири своєї колишньої дружини, почав стукати у вхідні двері, після чого залишивши мобільний телефон останньої біля вхідних дверей, покинув приміщення під`їзду.

Зазначеними діями ОСОБА_7 порушив вимоги обмежувального припису, а саме: наближатися ближче ніж 50 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 місяців; переслідувати їх та в будь який спосіб спілкуватися з ними строком на 6 місяців.

Близько 10.30 години 31.05.2023 року, ОСОБА_7 реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на порушення обмежувального припису, завідомо знаючи, що колишня дружина ОСОБА_4 та їх спільний син ОСОБА_8 , знаходяться біля військового кладовища, за адресою: АДРЕСА_4 , підійшов до останніх, почавши спілкування, повіз коляску із дитиною до двору за місцем проживання ОСОБА_4 .

Зазначеними діями ОСОБА_7 порушив вимоги обмежувального припису, а саме: особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , а також їхню спільну малолітню дитину - ОСОБА_8 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_7 , переслідувати їх та в будь який спосіб спілкуватися з ними строком на 6 місяців.

Близько 11.30 години 02.06.2023 року, ОСОБА_7 прибув до двору місця реєстрації та проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_4 їх спільного сина ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_5 , підійшов до останніх та почав провокувати словесний конфлікт, виражаючись у бік потерпілої нецензурними словами.

Зазначеними діями ОСОБА_7 порушив вимоги обмежувального припису, а саме: особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , а також їхню спільну малолітню дитину - ОСОБА_8 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_7 , переслідувати їх та в будь який спосіб спілкуватися з ними строком на 6 місяців.

Близько о 10.35 годині 04.06.2023 року, ОСОБА_7 реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на порушення обмежувального припису, прибув до двору місця реєстрації та проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_4 та їх спільного сина ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_5 , підійшов до останніх та почав провокувати словесний конфлікт, виражаючись у бік потерпілої нецензурними словами.

Зазначеними діями ОСОБА_7 порушив вимоги обмежувального припису, а саме: особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , а також їхню спільну малолітню дитину - ОСОБА_8 , якщо та за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_7 , переслідувати їх та в будь який спосіб спілкуватися з ними строком на 6 місяців.

Близько о 09.45 годині 05.06.2023 року, ОСОБА_7 зустрів колишню дружину ОСОБА_4 та їх спільного сина ОСОБА_8 біля магазину «ЕВА», за адресою: м. Кам`янське, вул. Михайла Грушевського 23, підійшов до останніх та почав заводити розмову, переслідуючи ОСОБА_4 разом із сином до дитячого майданчика, розташованого біля фітнес клубу «Фітнес+» по вулиці Звенигородській у м. Кам`янське.

Зазначеними діями ОСОБА_7 порушив вимоги обмежувального припису, а саме: особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , а також їхню спільну малолітню дитину - ОСОБА_8 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_7 , переслідувати їх та в будь який спосіб спілкуватися з ними строком на 6 місяців.

Близько 16 години 06.06.2023 року, ОСОБА_7 реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на порушення обмежувального припису, прибув до двору місця реєстрації та проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_4 та їх спільного сина ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_5 , підійшов до останніх та почав провокувати словесний конфлікт, виражаючись у бік потерпілої нецензурними словами.

Зазначеними діями ОСОБА_7 порушив вимоги обмежувального припису, а саме: особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , а також їхню спільну малолітню дитину - ОСОБА_8 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_7 , переслідувати їх та в будь який спосіб спілкуватися з ними строком на 6 місяців

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні зазначеного злочину за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, та пояснив суду наступне.

Потерпіла ОСОБА_4 його колишня дружина, з якою він в період з 01.12.2022 по 17.02.2023 року перебував у зареєстрованому шлюбі та разом проживали в належній йому квартирі. Від шлюбу мають спільного сина - ОСОБА_8 .

Він проходив служби в ЗСУ та 28.08.2022 року, через поранення повернувся та залишився вдома. Після цього, з ОСОБА_4 проживали разом приблизно 6 тижнів. Далі, ОСОБА_4 з дитиною повернулась до квартири матері, за адресою: АДРЕСА_2 .

23.05.2023 року він ознайомлений з рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, відповідно до якого йому видано обмежувальний припис і визначені заборони щодо спілкування та наближення до колишньої дружини та їх спільного сина ОСОБА_8 . Будинок в якому він мешкає по вулиці Єдності розташований неподалік від будинку в якому мешкає колишня дружина ОСОБА_4 із сином ОСОБА_9 .

24.05.2023 року, дійсно приходив до місця мешкання колишньої дружини ОСОБА_4 та сина ОСОБА_9 , але двері квартири не вибивав, просто намагався поспілкуватися.

25.05.2023 року, він зустрів ОСОБА_4 з сином ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , намагався поспілкуватися, на що остання у відповідь побила його по обличчю. Далі в той же день, приходив до місця мешкання останніх для спілкування.

31.05.2023 року, йшов здавати аналізи до лабораторії та проходив по вулиці С.Слісаренка, де зустрів ОСОБА_4 з сином ОСОБА_8 . Дійсно підходив до них поспілкуватися.

02.06.2023 року та 04.06.2023 року, перебуваючи на вулиці Ніколенка, бачив ОСОБА_4 з сином ОСОБА_8 біля їх будинку, підходив до них, спілкувався, в ході чого з колишньою дружиною виник словесний конфлікт.

05.06.2023 року, проходив по вулиці М.Грушевського, та біля магазина «Єва» зустрів ОСОБА_4 та сина ОСОБА_9 , підійшов до них поспілкуватися, що призвело до словесного конфлікту з колишньою дружиною.

06.06.2023 року, проходив повз двору будинку в якому мешкає ОСОБА_4 та син ОСОБА_8 , де побачивши їх підійшов поспілкуватися.

Свою вину визнає та щиро кається у скоєному. Порушував встановлені приписом заборони, оскільки дуже хотів побачити дитину. Планує в подальшому виховувати сина ОСОБА_8 .

Окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини, вона встановлена в судовому засіданні та підтверджена відповідними доказами, які були предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 яка пояснила суду, що обвинувачений її колишній чоловік, з яким вона перебувала в шлюбі в 2021 року. Уклали шлюб коли вона завагітніла, і в тому ж році його розірвали. Під час шлюбу, поки ОСОБА_7 знаходився на службі в ЗСУ, проживала за його місцем мешкання. Останній висилав їй гроші на утримання. ОСОБА_7 інколи телефонував їй, та вони спілкувались по відеозв`язку. Під час спілкування обвинувачений просив показати йому дитину, іноді вона цього не чула через поганий зв`язок, після чого починався словесний конфлікт. Такі конфлікти виникали з ОСОБА_7 і під час простих телефонних розмов, і обвинувачений погрожував, що коли він повернеться додому її поб`є. Внаслідок цих конфліктів та відносин, які склались між ними, вона переїхала жити до матері, до квартири по АДРЕСА_5 .

В серпні 2022 року ОСОБА_7 повернувся зі служби в ЗСУ, і між ними стали постійно виникали скандали. Спочатку вона телефонувала батькам обвинуваченого та скаржилася. Далі вже почала викликати поліцію. 12.04.2023 року, рішенням суду ОСОБА_7 визначили обмеження, відповідно до яких заборонили йому спілкуватися та наближатися до неї та їх спільного сина ОСОБА_8 . Будинок де вона мешкає у батьків, та будинок де мешкає обвинувачений розташовані неподалік. ОСОБА_7 намагаючись проникнути до неї в під`їзд, постійно ламає домофон. Коли вона гуляла з сином в дворі будинку по АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 до них постійно підходив, казав що хоче погуляти із сином, при спілкуванні погрожував їй, висловлювався нецензурною лайкою. Мав місце випадок коли він забрав у неї телефон, який потім приніс під двері квартири;

- витягом з ЄРДР від 05.06.2023 року, як підстави початку досудового слідства, згідно якого до чергової частини Кам`янського РУП, надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що її колишній чоловік ОСОБА_4 , умисно не виконує обмежувальні заходи передбачені рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.04.2023 року, справа №2082432/23, строком на 6 місяців (т.2 а.с. 1);

- протоколом прийняття заяви від 05.06.2023 року від потерпілої ОСОБА_4 з зазначеними обставинами, документами на мобільний телефон «OPPO А54» (т.2 а.с. 10);

- копією рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.04.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_4 видано обмежувальний припис строком на 6 місяців із наступними заборонами: наближатися ближче ніж 50 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , за адресою квартира АДРЕСА_6 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , а також їх спільну малолітню дитину ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо та (або) вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_4 , переслідувати їх та у будь-який спосіб спілкуватися з ними; вести телефонні листування, телефонні переговори (у тому числі смс-повідомлення) з ОСОБА_4 та з їх спільною малолітньою дитиною ОСОБА_8 або контактувати через інші засоби зв`язку і через третіх осіб (т.2 а.с. 28-32);

- протоколом огляду предмету - оптичним диском із відеозаписом за 23.05.2023 року, яким зафіксовано факт ознайомлення ОСОБА_4 із визначеним приписом та встановленими обмеженнями за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.04.2023 року справа №208/2432/23, скриншотом із відеозапису (т.2 а.с. 47-48);

- речовими доказами по справі - вищезазначеним оптичним диском (т.2 а.с. 49);

- протоколом огляду предмета - наданого ОСОБА_4 оптичного диску, під час огляду якого на фрагменті за 02.06.2023 року о 11.30 годині, зроблені скриншоти на якому зображено колишнього чоловіка ОСОБА_4 котрий тримає на рухах та їх сина - ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_4 промовляє: «ОСОБА_7 приходить постійно сам, підходить до місця де вона гуляє з дитиною, та він не повинен цього робити» (т.2 а.с. 34-37);

- речовими доказами по справі - вищезазначеним оптичним диском (т.2 а.с. 38);

- протоколом огляду предмета - наданого ОСОБА_4 оптичного диску із відеозаписом, під час огляду якого на фрагменті за 06.06.2023 року о 16.00 годині, зображено ОСОБА_4 , котрий перебуває поруч із дитиною ОСОБА_22 , та зафіксовано їх діалог, скриншотом вказаного проміжку відео (т.2 а.с. 40-42);

- речовими доказами по справі - вищезазначеним оптичним диском (т.2 а.с. 43);

- протоколом огляду предмету - оптичного диску із відеозаписом, за участю потерпілої ОСОБА_4 , яким зафіксовано факт невиконання обмежувального припису її колишнім чоловіком ОСОБА_4 . Під час огляду відео, на фрагменті за 05.06.2023 року о 09.55 годині, на якому як зазначила потерпіла зображено її колишнього чоловіка ОСОБА_4 який знаходиться біля фітнес клубу «Фітнес+» по вулиці Звенигородська та продовжує порушувати обмежувальний припис та наближається до неї та до сина ОСОБА_8 , скриншотами з вказаного відео (т.2 а.с. 52-56);

- речовими доказами по справі - вищезазначеним оптичним диском (т.2 а.с. 57);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.05.2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_23 впізнала ОСОБА_4 як чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , який 06.06.2023 року, знаходився в дворі будинку АДРЕСА_5 , та почав вести розмову та висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_4 , після чого підняв ОСОБА_8 та тримав його (т.2 а.с. 79-82);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.06.2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_24 впізнала ОСОБА_4 як раніше знайомого їй чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , який 06.06.223 року о 16.00 годині, знаходився в дворі будинку АДРЕСА_5 , та почав вести розмову та висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_4 , після чого підняв ОСОБА_8 та тримав його (т.2 а.с. 85-88);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.06.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_25 впізнала ОСОБА_4 , як раніше знайомого їй чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , який 24.05.2023 року, 25.05.2023 року, 05.06.2023 року перебував біля клубу «Фітнес+», що розташований по вулиці Звенигородська, та висловлювався нецензурної лайкою в адресу ОСОБА_4 (т.2 а.с. 92-95).

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ст. 390-1 КК України як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Обставиною, яке пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд вважає визнання ним своєї вини та щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , в судовому засіданні не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує наступне.

Цілями «Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами», ратифікованої Україною 20.06.2022 року, визначено захист жінок від усіх форм насильства, кримінальне переслідування та ліквідація насильства стосовно жінок і домашнього насильства.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому Дрожжину виду покарання, суд враховує характер скоєного кримінального ним правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, скарг на його поведінку у побуті не надходило, на обліку у лікаря нарколога та психіатра він не перебуває, враховує обставини які пом`якшують покарання, відсутність обставин які його обтяжують, позиції державного обвинувачення і потерпілої сторони, доводи сторони захисту та принцип індивідуалізації покарання.

Як встановлено в судовому засідання, в період з 01.07.2022 року по 05.12.2022 рік, ОСОБА_4 систематично вчиняв домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , за що постановами Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.09.2022 року, 15.11.2022 року та 05.12.2022 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Будучі притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП 05.12.2022 року, ОСОБА_4 в цей же день знов вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини.

За наслідками наведених подій, вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.06.2023 року, ОСОБА_4 засуджений за ст. 126-1, 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік.

Аналізуючи викладені обставини, суд відзначає неефективність застосування до ОСОБА_4 чисельних адміністративних стягнень за вчинення домашнього насильства відносно колишньої дружини, і навіть пред`явлення підозри за ст. 126-1 КК України та перебування кримінального провадження на розгляді суду, окремого видання 12.04.2023 року судом обмежувального припису, не стало для обвинуваченого застереженням від продовження своєї протиправної поведінки, яка укладається в єдину канву - систематичному психологічному насильстві відносно ОСОБА_4 .

Окремо суд зазначає, що в провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 по ст. 125 ч.1 КК України, у вчиненні 12.08.2023 року за місцем мешкання колишньої дружини - у дворі будинку АДРЕСА_5 , кримінального правопорушення відносно її матері.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що кримінальна відповідальність за своїм видом буде справедливою шляхом призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі.

При призначенні конкретній особі покарання, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.

Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

Враховуючи встановлені під час судового засідання обставини справи в їх сукупності, суд при призначенні міри покарання у виді обмеження волі, вважає за доцільне визначити її в мінімально встановленому законодавством розмірі.

На думку суду, саме таке покарання за своїм видом та мірою є законним, справедливим, цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.06.2023 року, ОСОБА_7 засуджений за ст. 126-1, 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до Постанови ПВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбуття призначеного покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_4 покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.06.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ст. 126-1, 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, виконувати самостійно.

Речові докази - диски з відеозаписами, зберігати при матеріалах справи.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1