Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2023 року, якою застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (цілодобово) строком до 10 листопада 2023 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Зазначає, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також наявні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку з чим, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Посилається на те, що ОСОБА_9 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності саме на вчинення умисних, корисливих злочинів, крім того, на даний час відносно ОСОБА_9 на розгляді в районних судах перебувають 3 кримінальні провадження, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.5 ст.177 КПК України. Звертає увагу, що до підозрюваного ОСОБА_9 в межах іншого кримінального провадження вже було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, умови якого він порушив. Зазначає, що підозрюваний знайомий із потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні, а тому існує ризик незаконного впливу на них з метою побудови власної версії захисту. Вважає, що домашній арешт не може забезпечити його належної процесуальної поведінку.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Також в обгрунтування клопотання слідчий послався на те, що Житомирським РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000574, відомості про яке внесені 12.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 09.00 год. 12.09.2023 року ОСОБА_9 перебував на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що в Україні введено воєнний стан, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на території домоволодіння, через вхідні двері, які не були зачинені, зайшов до будинку, розташованого за вказаною адресою, де в одній з кімнат знайшов сумку з гаманцем, з якого таємно викрав грошові кошти в сумі 3000 грн, що належать ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_10 з викраденим майном з місця злочину втік та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на зазначену вище суму.

12.09.2023 року о 13-00 год. ОСОБА_9 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 13.09.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи обгрунтованість підозри, доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчій суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки прокурором не доведено що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного та захиснока в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 зазначеного закону, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; його репутацію; майновий стан; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В свою чергу, згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, у рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», Суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вище вимог закону дотримався.

Здійснив аналіз доказів, який дає достатні підстави вважати повідомлену ОСОБА_9 підозру за ч.4 ст.185 КК України обгрунтованою. Крім того, обгрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється.

Також, слідчій суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 , який не працює, та не має постійного джерела доходів, з його слів проживає з жінкою без реєстрації шлюбу, а за місцем реєстрації проживає з батьками, братами та сестрами, звідки має негативну характеристику згідно довідки- характеристики виконавчого комітету Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області №106 від 12.09.2023 року, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, є раніше судимим, що характеризує його як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень.

Крім цього, слідчий суддя вірно оцінив наведені в клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу ризики та дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність ризику впливу підозрюваного ОСОБА_9 на потерпілого чи свідків в кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів констатує, що запобіжний захід в жодному випадку не є покаранням, а є лише заходом забезпечення кримінального провадження.

Водночас, враховуючи, що підозрюваний раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності і знов підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, слідчий суддя правильно зазначив, що існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_9 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтвердив, що за час перебування під домашнім арештом на підставі оскаржуваної ухвали слідчого судді ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків не порушував.

Враховуючи зазначене, а також повне визнання підозрюваним своєї винивизнанняколегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що такий запобіжний захід як домашній арешт (цілодобовий) є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не вбачає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку щодо обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14 вересня 2023 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (цілодобово) строком до 10 листопада 2023 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: