Справа № 703/5219/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження № 0000711 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 (зареєстрований по АДРЕСА_2 ), українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утримані неповнолітню дитину, бригадира підрозділу ТОВ «Промліс -18», несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 під час дії в Україні правового режиму воєнного стану (введеного в Україні на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президенті України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102- IX який неодноразово продовжувався, у тому числі Указом Президента Україні «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27.07.202: № 452/2023, строком на 90 діб), 19 серпня 2023 року близько 19 год., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , умисно, таємно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану викрав мобільний телефон Xiaomi Redmi 9А., 4/64 гб, вартістю 3179 грн. 67 коп., флеш - картку micro SD 16 GB НС I TAIWAN, вартістю 90 грн., силіконовий захисний чохол до мобільного телефону, вартістю 71 грн. 50 коп., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальної щкоди, згідно висновку судово товарознавчої експертизи від 10.10.2023 № СЕ-19/124-23/11665-ТВ, на загальну суму 3341 грн. 17 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що знаючи про введений в Україні воєнний стан,він в серпня 2023 року, перебуваючи в квартирі ОСОБА_6 по АДРЕСА_4 , викрав його мобільний телефон, який згодом був у нього вилучений працівниками поліції і повернутий потепілому. Про вчинене шкодує та кається.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення і відсутність обтяжуючих покарання обставин та досудову доповідь працівника Черкаського РВ №3 ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, відповідно до якої, виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк і не становить високої небезпеку для суспільства, відтак приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без обмеження чи позбавлення волі обвинуваченого, а тому суд вважає за можливе обрати йому покарання у виді позбавлення волі і, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2, ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

уд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, суд, серед іншого, враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законом, а включає такий соціальний регулятор, як справедливість одна з основних і вирішальних засад права, яка виступає у якості регулятора суспільних відносин. Саме на такій позиці ґрунтується рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15рп/2004 у справі №1-33/2004 року.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч.2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню в дохід держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, які становлять 1673 грн.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно п.п.1, 2, ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 :

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1673 грн. судових витрат на проведення судово- товарознавчої експертизи.

Речові докази, передані на зберігання потерпілому,залишити йому за належністю.

На вирок можуть бути подані апеляції до Черкаського апеляційного суду через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1