Номер провадження: 11-сс/813/263/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23 січня 2024 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого суді Київського районного суду м. Одеси від 09 січня 2024 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001520, внесеного до ЄРДР 15.11.2023 року,-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , в рамках кримінального провадження № 0001520, внесеного до ЄРДР 15.11.2023 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що ухвала є незаконною і такою, що підлягає скасуванню в частинні накладання арешту на мобільний телефон марки самсунг у корпусі синього кольору, у жовтому чохлі.

Мотиви апеляційного суду.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу, суддя-доповідач приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подали з таких підстав.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 7 ст. 173 КПК України підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.64-2 КПК третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Тобто, зазначена норма вказує на те, що майно має належати особі, або перебувати у її володінні.

Як зазначалося вище, оскарженою ухвалою накладено арешт, зокрема на майно, яке було виявлено та вилучене за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: мобільний телефон марки самсунг в корпусі синього кольору, в жовтому чохлі, запакований до сейф пакету №PSP2247309; мобільні телефони: мейзу в корпусі сірого кольору, самсунг в корпусі білого кольору, нокія в корпусі чорного кольору які були поміщені до сейф-пакету № WAR1271447.

Водночас, як убачається з мотивувальної частини ухвали, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , відсутні, однак за вказаною адресою фактично проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Натомість, апеляційна скарга адвокатом подана в інтересах ОСОБА_7 , однак будь-які документи на підтвердження того, що остання є власником або володільцем арештованого майна, яке вилучене за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , до апеляційної скарги не додані.

Наявне в апеляційній скарзі посилання на те, що вилучене майно належить ОСОБА_7 , яка є матір`ю ОСОБА_6 , не може бути прийняте до уваги, зважаючи на відсутність документів, які б підтверджували вказане.

Крім того, згідно із ч. 5 ст. 396 КПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо апеляційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

В порушення вказаної норми КПК України, подаючи апеляційну скаргу, адвокат ОСОБА_3 не надала суду належних документів, передбачених статтею 50 КПК України, які б підтверджували її повноваження, як представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна.

За таких обставин, суддя-доповідач вважає, що на даний момент апелянтом не надано достатніх документів на підтвердження повноважень на звернення з апеляційною скаргою.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Оскільки до апеляційної скарги не долучені документи на підтвердження наявності повноважень, то відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК вказана апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги не позбавляє права на повторне звернення з апеляційною скаргою у передбаченому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 50, 393, 399, 405, 419, 532 КПК України, суддя-доповідач,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого суді Київського районного суду м. Одеси від 09 січня 2024 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001520, внесеного до ЄРДР 15.11.2023 року, повернути апелянту.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма додатками до неї невідкладно надіслати апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2