Справа № 646/2122/23
№ провадження 1-кп/646/342/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000574 від 27.02.2023 з обвинувальним актом щодо неї у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор у кримінальному провадженні звернулася до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 , посилаючись на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також те, що наразі продовжує існувати ризик, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що вона може переховуватись від суду. Прокурор просила суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення застави. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, вважала неможливим для запобігання вказаним ризикам.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на відсутність ризику втечі та відсутність наміру ухилятися від суду та перешкоджати встановленню істини у справі.

При вирішенні заявленого клопотання, суд враховує тяжкість інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а також сукупність відомостей про особу обвинуваченої, та вважає доведеним стороною обвинувачення продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробі переховуватися від суду.

За положеннями статті статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченої переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій. При цьому, слід урахувати, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, внаслідок чого, даний ризик є актуальним.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченої, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи характер обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нею злочину проти найвищої соціальної цінності життя людини, що, з урахуванням можливого строку покарання, яке їй може бути призначене в разі визнання винуватості, може свідчити про те, що обвинувачена може переховуватись від суду. При цьому, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не залишивши особу під вартою.

Таким чином, вищевказані обставини свідчать про достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та не ефективним.

Твердження сторони захисту та аргументи щодо наявності у обвинуваченої родини та відсутність наміру ухилятися від суду, не мінімізують наявність вказаного ризику та не спростовують можливість переховуватися від суду. Крім того, ці обставини існували на час вчинення інкримінованого обвинуваченій злочину, і не стали стримуючим фактором для неї від противоправних дій.

Враховуючи, що будь-які інші переконливі застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої під вартою в матеріалах справи відсутні та не доведені стороною захисту під час розгляду цього клопотання, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 197, 331, 350, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання його під вартою на 60 днів, тобто до 28.01.2024 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині застосованого запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_3 - у той же строк з моменту вручення їй копії цього судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1