УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 420 231 100 000 000 32 від 31.01.2023,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що СУ ГУНП у Київській області здійснюєтьсядосудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 231 100 000 000 32 від 31.01.2023 за ч. 3 ст. 301 КК України,у якому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.02.2023 (справа № 761/4620/23) накладений арешт на мобільні телефони «Iphone 12 PRO MAX», ІМЕІ 2: НОМЕР_1 , «Iphone 13 PRO MAX», ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_3 .

Водночас, власник майна вважав, що подальше застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження втратило актуальність, вилучені мобільні телефони доказового значення не мають, отже, подальше утримання майна органом досудового розслідування порушує права його власника, томуостанній просив арешт скасувати.

У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував щодо часткового задоволення клопотання, зазначивши, що необхідні процесуальні дії з арештованими телефонами здійснені, необхідна для досудового розслідування інформація вилучена з мобільних телефонів, тому прокурор просив передати телефони власнику, дозволивши останньому користування та володіння цим майном.

Слідчий суддя, заслухавши доводи представника власника майна, думку прокурора, дослідивши наявні документи, дійшов висновку про таке.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності.

Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Під час вирішення питання, що розглядається слідчим суддею, має бути надана оцінка правомірності примусового, тобто без добровільної згоди особи, вилучення з її володіння та користування речей, предметів, документів, а також їх подальше утримання органом досудового розслідування.

Процесуальним законом визначено, що здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

У силу ст. 9 КПК України при виконанні вказаного вище обов`язку слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, статтею 8 КПК наголошено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом безпосереднього застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання вимог закону усіма учасниками кримінального провадження, та зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, має запобігти зловживанню стороною обвинувачення зазначеними повноваженнями з метою суворого дотримання закону, забезпечення рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Як встановлено під час розгляду клопотання, СУ ГУНП у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 231 100 000 000 32 від 31.01.2023.

Ухвалою слідчого судді від 14.02.2023 (справа № 761/4620/23) у вказаному кримінальному провадженні задоволене клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області,на майно, вилучене за адресою - АДРЕСА_1 , зокрема, на мобільні телефони «Iphone 12 PRO MAX», ІМЕІ 2: НОМЕР_1 , «Iphone 13 PRO MAX», ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_3 , накладений арешт.

Як вказано у рішенні слідчого судді, слідчий посилався на те, що вилучене майно є засобами вчинення кримінального правопорушення, може містити на собі сліди його вчинення, тобто у силу ст. 98 КПК є доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається у випадках, зокрема, якщо слідчий або прокурор не доведуть, що може бути виконане завдання, для виконання якого вказані особи звертаються з відповідним клопотанням.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно з-поміж іншого є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ст. 98 КПК до речових доказів кримінальний процесуальний закон відносить об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, завданням арешту майна у цьому випадку є забезпечення збереження певних предметів не як об`єктів права власності, а саме як речових доказів, тобто таких, що зберегли на собі сліди злочину або є безпосередніми носіями інформації про обставини його вчинення.

Досліджуючи питання, чи можуть бути арештовані мобільні телефони доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує, що віднесення певних матеріальних об`єктів до речових доказів безпосередньо пов`язане з складом кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування.

Отже, такі докази мають бути належними, тобто відповідно до ст. 85 КПК прямо чи непрямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні за конкретними статтями Кримінального кодексу України.

Водночас, як вбачається з пояснень прокурора, необхідні слідчі дії з арештованим майном здійснені, з`ясовано, що необхідна для досудового розслідування інформація вилучена з арештованого майна.

З наведеного витікає, що арештоване майно не може бути доказом у кримінальному провадженні, тобто у подальшому його утриманні органом досудового розслідування відпала потреба.

Згідно з ч. 1 ст.174 КПК арешт майна може бути скасований у разі, коли буде доведено, що у подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба чи такий застосований необґрунтовано.

Отже, вищенаведене доводить, що на теперішній час потреба у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження у частині позбавлення власника прав володіти та користуватись мобільними телефонами відсутня, оскільки подальше перебування майна під арештом не відповідає наведеній у ст. 170 КПК меті та завданню його застосування, чим продовжується порушення прав ОСОБА_3 ,що вимагає від слідчого судді прийняття рішення, яке б усунуло спричинені негативні наслідки та відновило у повному обсязі права вказаної особи.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 2, 8, 9, 16, 85, 98, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати у кримінальному провадженні № 420 231 100 000 000 32 від 31.01.2023 арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.02.2023 (справа № 761/4620/23), на майно ОСОБА_3 , частково, дозволивши останньому володіти та користуватися таким майном:

-мобільний телефон «Iphone 12 PRO MAX», ІМЕІ 2: НОМЕР_1 ,

-мобільний телефон «Iphone 13 PRO MAX», ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1