У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2023 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці смт Криве Озеро, Первомайського району Миколаївської області, громадянці України, із вищою освітою, одруженій, не працюючій, не судимій, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 .

-підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України

- обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 29.11.2023 включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6

підозрювана: ОСОБА_8

захисник: ОСОБА_9

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого у кримінальному провадженні за № 0000837 від 08.07.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні за № 0000837 від 08.07.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 .

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , гуртожитку державного навчального закладу "Запорізький професійний ліцей сервісу" з визначенням часу з 18:00 год. до 08:00 години наступного дня, строком до 29.11.2023 включно.

Покладено на підозрювану обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування з приводу обстави даного кримінального провадження зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілою ОСОБА_12 за виключенням участі в процесуальних діях з дозволу осіб, які здійснюють ці дії та за виключенням питань щодо відшкодування заподіяної шкоди, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали, прокурор зазначає, що рішення слідчого судді є необґрунтованим та незаконним.

Вважає, що стороною обвинувачення була доведена обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Стверджує, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку, що слід відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Також зазначає, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , в гуртожитку державного навчального закладу "Запорізький професійний ліцей сервісу" не було з`ясовано думку власника житла, чи є дозвіл щодо можливості подальшого проживання підозрюваної ОСОБА_7 за вказаною адресою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 , дійшов висновку, що слід застосовати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з визначенням часу з 18:00 год. до 08:00 години наступного дня, строком до 29.11.2023 включно.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запропонованого слідчим запобіжного заходу не є співмірним та доцільним, оскільки наявним ризикам можливо запобігти, застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку, що запобігти їм в змозі тільки цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для тримання підозрюваної під вартою. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчий суддя дотримався вимог закону та зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів і за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а заявлені стороною обвинувачення ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України є наявними.

Так, наявний ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана розуміє, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином та відповідальність, передбачену вказаним кримінальним правопорушенням, також існує ризик незаконного впливу підозрюваної на потерпілу та свідків з метою зміни їх показань, оскільки підозрювана з потерпілою була у дружніх стосунках, а свідки, є її родичами.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що з врахуванням особи підозрюваної, яка має міцні соціальні зв`язки, одружилась, проживає за постійною адресою, раніше не судима, наявні ризики можливо усунути, застосувавши до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також слід зазначити, що згідно наданих стороною захисту суду апеляційної інстанції довідок, підозрювана має позитивні характеристики з місць навчання, наразі вона працевлаштувалась, проходить медичне обстеження.

Крім того, в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і в судовому засіданні апеляційного суду необхідність застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання прокурора на тяжкість кримінального правопорушення, як на підставу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неприйнятними, оскільки сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не може бути підставою для застосування до неї такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, виходячи з сукупності заявлених ризиків.

Також є неприйнятними посилання прокурора на те, що слідчим суддею не було з`ясовано думку власника житла, в якому проживає підозрювана ОСОБА_7 , як на підставу для не застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрювана проживає в гуртожитку державного навчального закладу "Запорізький професійний ліцей сервісу" і слідчий суддя при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту оцінив усі обставини сукупно, зокрема: те, що підозрювана вже тривалий час проживає за цією адресою, має міцні соціальні зв`язки, працевлаштовується на постійну роботу в м. Запоріжжя та достатність застосування такого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу як домашній арешт для досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2023 року, якою щодо ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 29.11.2023 включно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: