Справа № 646/4398/23
Провадження № 1-кп/646/557/2023
У Х В А Л А

іменем України

14.12.2023 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого АТ «Харківобленерго» ОСОБА_5

та обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові об`єднане кримінальне провадження за № 0001368 від 23.05.2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куп`янськ Вузловий Куп`янського району Харківської області, громадянина України, освіта професійна-технічна, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новоосинове Куп`янського району Харківської області громадянина України, освіта повна загальна середня, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

В підготовче судове засідання представник потерпілого АТ «Укрзалізниця» та захисник ОСОБА_8 не прибули, повідомлялися про час та місце його проведення завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Прокурор просила призначити провадження до судового розгляду, викликати в судове засідання представників потерпілих, захисників та обвинувачених. Крім того, заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, так як ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, а саме переховування від суду, незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Представник потерпілого АТ «Харківобленерго», захисник та обвинувачені вважали доцільним призначати провадження до судового розгляду щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не заперечували.

Суд, заслухавши думку з`явившихся учасників судового провадження, вивчивши обвинувальні акти та долучені до них реєстри матеріалів досудового розслідування у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, зокрема, бути негайно і детально поінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться, законність, верховенство права, забезпечення права на захист.

Згідно із п. п. 3, 5 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а також призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Вимоги щодо обов`язкового зазначення конкретних обставин справи, зокрема місця, часу, способу вчинення, форми вини і його мотивів стосуються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, на стадії ухвалення обвинувального вироку (п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України), а на цій стадії таким вимогам відповідає виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та виклад ознак кримінального правопорушення, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом.

Практика ЄСПЛ виходить із необхідності забезпечення прав обвинуваченого бути докладно (детально) повідомленим про характер і підстави висунутого проти нього обвинувачення, тобто про всі суттєві факти інкримінованого йому правопорушення. В даних обвинувальних актів у відношенні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 містяться фактичні дані, які прокурор вважає встановленими, та їх правова кваліфікація з формулюванням обвинувачення. Ці дані в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, що дає змогу стороні захисту ефективно підготуватися для захисту від висунутого обвинувачення.

Також суд звертає увагу, що на цій стадії судового провадження судом не повинні робитись висновки про правильність кваліфікації дій обвинувачених, відповідності обвинувачення фактичним обставинам вчинення кримінальних правопорушень, доведеності вини, тощо. Зазначені висновки суд може зробити на підставі аналізу і оцінки зібраних у справі доказів, досліджених в ході судового розгляду. Окрім цього, діючим КПК України передбачені механізми зміни чи уточнення обвинувачення у випадках, коли за результатами дослідження доказів виникне у цьому необхідність.

Також суд звертає увагу, що на цій стадії судового провадження судом не повинні робитись висновки про правильність кваліфікацій дій обвинувачених, відповідності обвинувачення фактичним обставинам вчинення злочину, доведеності вини, тощо.

Зазначені висновки суд може зробити на підставі аналізу і оцінки зібраних у справі доказів, досліджених в ході судового розгляду.

Окрім цього, діючим КПК України передбачені механізми зміни чи уточнення обвинувачення у випадках, коли за результатами дослідження доказів виникне у цьому необхідність.

Таким чином, суд приходить до висновку про відповідність скерованих до суду обвинувальних актів відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вимогам Кримінального процесуального кодексу України, затверджені прокурором обвинувальні акти перебувають в матеріалах провадження і поверненню прокурору не підлягають.

Провадження за вказаними обвинувальними актами підсудне саме Червонозаводському районному суду м. Харкова.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальними актами відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, представники потерпілих, захисники та обвинувачені.

Крім того, ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.10.2023 року до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 19.12.2023 року. На ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із представниками потерілих та свідками у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

В обґрунтування поданого клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурор посилається на те, що на теперішній час існують заявлені ризики, що визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду; незаконний вплив на представників потерпілих, свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Вирішуючи питання про продовження строків домашнього арешту, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_6 , дані про особу обвинуваченого.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується відповідно до вимог ст. 12 КК України у тяжких злочинах, передбачених ч. 4 ст. 184 КК України, тобто, таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), поєднаних із проникненням, вчинене повторно, у мовах воєнного стану, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора, про суворість потенційного покарання, що є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування обвинуваченого від суду.

При цьому суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому лише тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Крім того, як зазначив прокурор, після відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту, обвинувачений дізнався про обсяг зібраних доказів, у тому числі представників потерпілих та свідків, показання яких можуть підтверджувати його вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Оцінюючи можливість впливу на свідків та представників потерпілих, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками та представниками потерпілих, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на представників потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від представників потерпілих, свідків та дослідження їх судом.

Разом із цим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, а отже і з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням представників потерпілих та свідків, обвинувачений обізнаний як про їх персональні данні, так і про зміст наданих ними показань на стадії досудового розслідування.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на представників потерпілих та свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Також суд звертає увагу, що ОСОБА_6 обвинувачується у чиненні декількох кримінальних правопорушень.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від суду; незаконного впливу на представників потерпілих та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів будуть вирішуватися на іншій стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті. Встановлення того, вчинив чи не вчинив ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід.

Таким чином, суд вважає встановленим продовження існування ризиків, щодо обвинуваченого, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватися від суду; незаконний вплив на представників потерпілих та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням встановлених слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , тяжкості обвинувачення у сукупності з даними особи обвинуваченого, який офіційно не працює та не має постійного джерела доходу, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватою, суд вважає наявними підстави для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням вищенаведених обставин суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не може запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 177, 181 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинувальними актами відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України на 11 год. 30 хв. 18.12.2023 року.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, представників потерпілих, захисників та обвинувачених.

Клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на два місяці, а саме -до 13.02.2024 року, який полягає в забороні обвинуваченому без дозволу суду залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту такі обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою,

-не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду за виключенням випадків необхідності перебування в найближчому до місця проживання укритті під час оголошеної владою України повітряної тривоги.

Строк дії ухвали в частині продовження запобіжного заходу визначити до 13.02.2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий-суддя