Справа № 487/6748/23
Провадження № 1-кс/487/3861/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001162 від 18.09.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Южноукраїнську Миколаївської області, громадянина України, що займає посаду дільничого офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП у Миколаївській області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.09.2023 старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокаціжю у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 , за погодженням з прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

У клопотанні слідчий зазначив, що у проваджені слідчих Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001162 від 18.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України

Наказом начальника ГУ НП у Миколаївській області №256 від 14.04.2023 ОСОБА_4 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області.

При цьому, будучи працівником правоохоронного органу, уповноваженим на виконання функцій держави, ОСОБА_4 з метою особистого незаконного збагачення, протиправно використавши надані йому службові повноваження, порушуючи вимоги ст. ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст.2, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію», вчинив корупційний злочин за наступних обставин.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що стосовно громадянина ОСОБА_6 було скоєно кримінальне правопорушення, яке полягало у заволодінні належними йому грошовими коштами у розмірі 2000 доларів США та оригіналами документів, шляхом шахрайства.

При цьому, ОСОБА_6 вирішив звернутися із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій та повернення документів до відділу поліції №3 Вознесенського районного управління ГУНП в Миколаївській області.

Зважаючи на свою необізнаність з порядком та процедурою написання та оформлення відповідної заяви про злочин, ОСОБА_6 , 14.09.2023, в обідній час, з метою отримання відповідної консультації та роз`яснень, шляхом здійснення телефонного дзвінку звернувся до ОСОБА_7 , який займає посаду начальника сектору превенції відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївської області, з проханням допомогти у написані заяви про вчинення кримінального правопорушення та встановлення особи, причетної до вчинення злочину.

За наслідками розмови, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 зустрітися 14.09.2023 приблизно о 20.00 за адресою: вул.Незалежності, 4 у м.Южноукраїнську Миколаївської області.

У призначений час на зустріч, ОСОБА_7 прийшов разом з ОСОБА_4 .. Під час розмови, ОСОБА_6 розповів про обставини вчинення відносно нього злочину, та про те що особа, яка його вчинила наразі переховується.

При цьому, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 17.09.2023 у ОСОБА_4 виник корисливий злочинний умисел направлений на одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди в сумі 500 доларів США.

Так, будучи працівником правоохоронного органу, достовірно знаючи порядок проведення оперативно-технічних заходів по встановленню місця перебування особи, маючи чисельні особисті знайомства серед працівників ГУНП в Миколаївській області, користуючись знайомством з невстановленою у ході слідства особою, яка є працівником поліції і має доступ до проведення оперативно - технічних заходів, та відповідно до п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являється особою уповноваженою на виконання функцій держави, ОСОБА_4 діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, розуміючи злочинність своїх дій, вирішив отримати неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення вищевказаною особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 17.09.2023 в ході листування за допомогою особистого мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 у додатку «WhatsApp» ОСОБА_4 , повідомив ОСОБА_6 щодо необхідності передачі йому неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів за вплив на посадову особу яка є працівником поліції та має доступ до проведення оперативно - технічних заходів, з метою проведення відповідних заходів та подальшого розшуку особи, яка здійснила злочин стосовно ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої незаконні дії, ОСОБА_4 22.09.2023 приблизно о 15-10 год., перебуваючи за адресою: Миколаївська область м. Южноукраїнськ вул. Незалежності 4, під час зустрічі із ОСОБА_6 , повторно висунув вимогу щодо необхідності надання йому неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США у гривневому еквіваленті шляхом перерахування вказаних грошових коштів на розрахунковий рахунок відкритий у банку.

26.09.2023, ОСОБА_4 , реалізуючи свій корисливий умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, зі свого особистого мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 у додатку «WhatsApp» надіслав ОСОБА_6 повідомлення, зазначивши у ньому банківський рахунок, на який мають бути перераховані грошові кошти.

26.09.2023 приблизно о 10-00 год. ОСОБА_6 , діючи під контролем правоохоронних органів, за вказівкою ОСОБА_4 , перерахував на зазначений банківський рахунок грошові кошти у сумі 20 000 грн., за вплив останнього на посадову особу які є працівником поліції та має доступ до проведення оперативно - технічних заходів, з метою проведення відповідних заходів та подальшого розшуку особи, яка здійснила злочин стосовно ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 реалізував свій злочинний умисел та одержав неправомірну вигоду для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, з метою проведення відповідних опетративно-технічних заходів та подальшого розшуку особи, яка здійснила злочин стосовно ОСОБА_6 .

26.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив про його задоволення.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що провину у скоєному кримінальному правопорушенні винає повністю. Одночасно, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що 18.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001162 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Постановою слідчого від 26.09.2023 правову кваліфікацію кримінального правопорушення змінено на ч.2 ст.369-2 КК України.

26.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийнятя рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України підтверджується: заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 18.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 18.09.2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_6 від 24.09.2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 27.09.2023; протоколом огляду мобільного телефону від 24.09.2023; протоколом аудіо, відео контролю за особо від 22.09.2023.

Фактичні дані, які містяться у наданих стороною обвинувачення доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання на строк до п`яти років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, у тому числі за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території.

Вживати заходи впливу на свідка ОСОБА_6 , з метою зміни останніми показань та спотворення вже зібраних доказів та вжити заходи впливу на інших осіб, яким відомі обставини кримінального правопорушення, до дачі ними завідомо неправдивих показів.

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, щодо недоведеності прокурором наявність ризиків передбачених п.4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так у своєму клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які є речовими доказами у кримінальному провадженні та мають істотне значення для встановлення його обставин та які потрібно відшукати і вилучити під час слідства шляхом проведення слідчих (розшукових) дій.

Крім того, ОСОБА_4 обізнаний про методи та форми роботи правоохоронних органів, а отже вказані обставини характеризують підозрюваного як особу, що вживатиме незаконні заходи до перешкоджання об`єктивності досудового розслідування.

Разом з цим, слідчим на підтвердження існування вказаних ризиків як до клопотання так і в судовому засіданні прокурором, не надано будь-яких належних та допустимих доказів.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що враховуючи суть повідомленої ОСОБА_4 підозри, слідчим не зазначено, які речі та документи які є речовими доказами у кримінальному провадженні та мають істотне значення для встановлення його обставин, він має намір вилучити на даній стадії кримінального провадження, та які можуть бути знищені чи спотворені підозрюваним.

Також слідчий суддя вважає необґрунтованими та не підтвердженими будь-якими належними та допустимими доказами посилання слідчого на ті обставини, що ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу вживатиме незаконних заходів, спрямованих на перешкоджання об`єктивному та всебічному досудовому розслідуванню у даному кримінальному провадженні.

Одночасно, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні та прокурором при його розгляді не доведено неможливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобового домашнього арешту.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

З урахуванням встановлених обставин, даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, за місцем роботи характеризується посередньо, має постійне місце реєстрації та проживання, провину у пред`явленій підозрі визнав, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом обрання відносно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя, вважає безпідставними посилання слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні на те, що такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання не може бути застосований до ОСОБА_4 , оскільки не дасть змоги запобігти існуючим ризикам та не зможе забезпечити своєчасного проведення слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні не тяжкого злочину, крім того, обов`язки, які будуть покладені на підозрюваного, та відповідальність у разі їх невиконання, повною мірою забезпечать виконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема і в частині необхідності з`являтися до слідчого для участі у слідчих та процесуальних діях.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 193, 194, 196, 309, КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 , кожного понеділка місяця;

- не відлучатися за межі Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд в залежності від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_6 , іншими свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині покладення на ОСОБА_4 обов`язків діє у межах строку досудового розслідування до 26.11.2023 року

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1