Справа № 212/7564/20
У Х В А Л А

про запобіжний захід

18 жовтня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001418 від 20.07.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 186 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики вчинення нових злочинів, переховування від суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили суд змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки розгляд справи триває, допитані потерпілі та свідки, а тому перебування під вартою є безпідставним.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурором у клопотанні наведені відомості, що дають підстави обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих злочинів.

Суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого та нетяжких кримінальних правопорушень, проти волі, честі та гідності двох неповнолітніх осіб, незаконного позбавлення волі цих осіб, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням їм фізичних страждань та катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного, морального страждання шляхом інших насильницьких дій з метою примусити потерпілих вчинити дії, що суперечать їх волі

ОСОБА_3 міцних соціальних зв`язків не має, до затримання не працював.

Прокурором доведено про те, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У клопотанні прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст.177 КПК України, суд зазначає, що з врахуванням особи обвинуваченого, який обвинувачується скоєнну злочинів, в тому числі тяжких, вчиненння насильницьких дій стосовно неповнолітніх, та з огляду на його моральні якості, а тому він може ухилитися від суду та не виконати процесуальні рішення, а тому наявний ризик переховування від суду, та продовження злочинну діяльність.

Оцінюючи наведені обставини, суд вважає, що існують ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_3 , а саме ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від суду, а тому інший більш м`який запобіжний захід не може в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження.

У даному випадку суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи особистості, та має усунути загрози скоєння нових злочинів та ризик переховування від суду (відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність джерел доходу).

Посилання сторони захисту на зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту є безпідставними, оскільки такий захід не може запобігти вищевказаним ризикам. Стороною захисту не наведене та не надано суду відомостей які б вказували на можливість зміни запобіжного заходу та можливість виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 16.12.2023 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а особою, що утримується під вартою - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1