КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києвіапеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києвавід 06 вересня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.09.2023 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_8 , погоджене прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, а саме до 04.11.2023 року включно.

Зобов`язано керівника відділу забезпечення досудового розслідування СБ України та начальника військово - медичного управління СБ України невідкладно забезпечити проведення повного медичного обстеження підозрюваному ОСОБА_6 , з метою встановлення наявності у останнього захворювань, та у разі встановлення діагнозу, вжити заходів з метою забезпечення відповідного рівня лікування.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в _____________________________________________________________________________________

Справа № 761/31761/23-к Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/6031/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, або альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, захисник вказував на те, що повний текст оскаржуваної ухвали отримано стороною захисту лише 18.09.2023.

У апеляційній скарзі захисник зазначав, що при розгляді клопотання слідчим суддею проігноровано доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Зокрема, ОСОБА_6 , який займав посаду Голови Наглядової Ради до 15.06.2023, не мав жодної можливості готувати, брати участь чи впливати на підписання додаткових угод та договорів, щодо виготовлення та відправку упродовж 2023 року продукції ПрАТ «КЦКБА», оскільки вказані питання не входили до сфери його службових повноважень, натомість вказаними питаннями займався Генеральний директор.

Станом на день початку виконання ОСОБА_6 своїх обов`язків за посадою керівника, а саме 15.05.2023, всі діяння, які викладені слідчим у клопотанні як склад кримінального правопорушення, вже були виконані колишнім генеральним директором ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_11 .

Крім того, на переконання захисника, описані у клопотанні слідчого діяння не містять всіх елементів складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, з огляду на обов`язкову наявність особливого мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, особливостей об`єктивної та суб`єктивної сторони тощо.

Слідчим суддею не досліджувалося питання наявності обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. У наданому слідчим обґрунтуванні наявності таких обставини не було вказано жодної конкретної слідчої (розшукової) або процесуальної дії, яку необхідно було провести до спливу двохмісячного строку досудового розслідування.

Крім того, захисник зазначав, що слідчий суддя дійшов необгрунтованого висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, єдиною підставою для висновку слідчого судді про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду стала виключно санкція статті та тяжкість покарання.

На переконання апелянта, наявність у ОСОБА_6 дружини та дитини, постійного місця роботи, сталих зв`язків з місцем проживанням, наявність рідних та близьких, не можуть свідчити про його намір ухилятись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Більше того, підозрюваний не має жодних судимостей, постійно проживав та проживає в передмісті м. Києва, протягом воєнного стану не виїжджав і не має наміру виїжджати за межі України, не мав в минулому випадків неявки за викликом органів слідства та суду.

Характеристика підозрюваного та стан його здоров`я вказують на те, що він об`єктивно не зможе ухилятися від слідства і суду чи вчиняти інші протиправні дії.

ОСОБА_6 є людиною похилого віку, у нього наявні стійкі хронічні захворювання, суттєві розлади здоров`я, що тягнуть за собою необхідність спокою, постійного догляду та лікування.

В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не уточнив, на підставі чого він дійшов до висновку про наявність ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, а стороною обвинувачення не було надано жодних матеріалів, які б підтверджували реальність загрози незаконного тиску з боку підозрюваного на інших учасників кримінального провадження

Слідчим суддею не надано належне обгрунтування іншим ризикам у кримінальному провадженні, а також неможливості запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно ст. ст. 7, 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016,кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання слідчого розглянуто 06.09.2023 за участю підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , та цього ж дня оголошено вступну та резолютивну частини ухвали слідчого судді із врученням її копії захиснику ОСОБА_7 .

Повний текст ухвали оголошено 80.09.2023 у відсутності учасників судового провадження. Дані про направлення учасникам судового провадження копії оскаржуваної ухвали, у справі відсутні.

Як зазначено в апеляційній скарзі, копію повного тексту ухвали слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 отримав 18.09.2023, та цього ж дня подав апеляційну скаргу.

З урахуванням наведеного у сукупності, а також беручи до увагу ту обставину, що про мотиви та обґрунтування прийнятого рішення захиснику стало відомо після ознайомлення з повним текстом оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, а відтак пропущений захисником процесуальний строк підлягає поновленню.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 11.01.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що на початку 2022 року, але не раніше 14.04.2022, перебуваючи в місті Києві ОСОБА_6 , будучи головою Наглядової ради ПрАТ «КЦКБА», діючи за попередньою змовою з директором з продажів ПрАТ КЦКБА» ОСОБА_12 , директором з якості ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_13 та іншими невстановленими наразі органами досудового розслідування особами, організував здійснення умисних дій, спрямованих на організацію допомоги державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної підготовки передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

Відповідно до протоколу № 1 річних загальних зборів акціонерів ЛрАТ «КЦКБА» від 30.04.2021 року Наглядову раду товариства строком на 3 роки обрано у складі: ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ..

Відповідно Рішенням Наглядової ради від 12.05.2021 протоколу № 10 від 12.05.2021 обрано на посаду Голови Наглядової ради ОСОБА_6 ..

Голова Наглядової ради організовує роботу, скликає засідання та головує на засіданні Наглядової ради, відкриває Загальні збори, організовує обрання голови та секретаря Загальних зборів, бере участь у будь-яких засіданнях керівництва Товариства, що зазначено у Статуті ПрАТ «КЦКБА» та Положенні про Наглядову раду ПрАТ «КЦКБА» (затвердженому протоколом № 1 від 30.04.2021 року).

В подальшому, відповідно Рішенням Наглядової ради від 15.05.2023 (протокол №7 від 15.05.2023) припинено повноваження голови Наглядової ради ОСОБА_6 , та в подальшому його призначено генеральним директором ПрАТ «КЦКБА».

Генеральний директор є одноосібним виконавчим органом Товариства, що здійснює керівництво його поточною діяльністю, зокрема організація реалізації послуг, робіт, продукції Товариства, організація виконання комерційних програм, договірних та позадоговірних зобов`язань, у своїй діяльності генеральний директор підзвітний та підконтрольний Наглядовій раді. Загальним зборам та Ревізійній комісії, що зазначено у Статуті ПрАТ КЦКБА».

?На початку 2022 року в м. Києві, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з директором з продажів ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_12 , директором з якості ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_13 та іншими невстановленими наразі органами досудового розслідування особами, розпочали пошук шляхів, щоб в обхід законодавчих заборон продовжити експорт своєї продукції, призначеної для будівництва атомних електростанцій на яких генеральними підрядниками були компанії, які належать до структури ДК «Росатом».

Враховуючи те, що батько кінцевого бенеціфіара ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_16 - ОСОБА_17 є власником та виконавчим директором чеської компанії «Czech Energo Engineering Company s.r.o», з якою у ПрАТ «КЦКБА» впродовж тривалого часу існують господарські правовідносини ОСОБА_6 з метою вчинення злочину діючи за попередньою змовою з директором з продажів ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_12 , директором якості ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_13 та іншими невстановленими наразі органами досудового розслідування особами, використовуючи свої особисті зв`язки із ОСОБА_17 розробили протиправну схему постачання продукції ПрАТ «КЦКБА» представникам держави-агресора в обхід законодавчих заборон на користь підприємства держави-агресора AT «Атомстройекспорт» через чеську компанію «Czech Energo Engineering Company s.r.o».

Відповідно, до вказаної протиправної схеми, ПрАТ «КЦКБА» мало надати з «Czech Energo Engineering Company s.r.o» додаткові угоди до вже діючих контрактів про постачання трубопровідної арматури, після чого вказано чеська компанія за попередніми домовленостями з AT «.Атомстройекспорт», здійснювала постачання продукції ПрАТ «КЦКБА» російсько-турецькій компанії Titan2 ІС Ictas Insaat Anonim Sirketi, яка в подальшому здійснювала постачання вказаної продукції для будівництва АЕС «Аккую» (Туреччина), а також компанії Bangladesh Atomic Energy Commision ВАЕС, яка в подальшому здійснювала постачання продукції до АЕС «Руппур» (Бангладеш), на яких генеральним підрядником з будівництва є AT «Атомстройекспорт».

В подальшому, в травні 2022 року перебуваючи в м. Києві, з метою реалізації вказаного злочинного умислу за вказівкою та під контролем ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з директором з продажів ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_12 , директором з якості ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_13 , генеральним директором ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_11 підписано додаткову угоду № 1 до договору № 173-22М від 05.05.2022 року із чеською компанією «Czech Energo Engineering Company s.r.o», де в умовах постачання визначено об`єкт АЕС «Рупур» в Народній Республіці Бангладеш, будівництво здійснює підконтрольна ДК «Росатом» компанія AT «Атомстройекспорт».

У вказаний період часу, з метою реалізації вказаного злочинного умислу за вказівкою та під контролем ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з директором з продажів ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_12 , директором з якості ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_13 , генеральним директором ПрАТ ««КЦКБА» ОСОБА_11 підписано додаткову угоду № 4 до договору № 173-22М від 05.05.2022 із чеською компанією «Czech Energo Engineering Company s.r.o», де в умовах постачання визначено об`єкт АЕС «Аккую» в республіці Туреччина, будівництво якого здійснює підконтрольна ДК «Росатом» компанія AT «Атомстройекспорт».

У подальшому впродовж 2023 року ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з директором з продажів ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_12 , директором з якості ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_13 та іншими невстановленими наразі органами досудового розслідування особами на виконання вищевказаного злочинного умислу, достовірно знаючи про збройну агресію російської федерації щодо України, діючи з єдиним злочинним умислом, спрямованим на надання допомоги державі-агресору, організував виготовлення та відправку впродовж 2023 року продукцію ПрАТ «КЦКБА» для будівництва представником держави-агресора, а саме АТ «Атомстройекспорт» АЕС «Рупур» в Народній Республіці Бангладеш на загальну суму 9 006 318 грн, зокрема:

- на підставі накладної № 26 від 18.04.2023 на виконання додаткової угоди № 1 від 05.05.2022 до контракту № 173-22М від 10.01.2022 ПрАТ «КЦКБА» для будівництва АЕС «Рупур» згідно умов вказаної додаткової угоди поставлено підконтрольній ДК «Росатом» компанії Titan2 IC Ictas Insaat Anonim Sirketi, якою в подальшому до Народної Республіки Бангладеш для будівництва АЕС «Рупур» поставлено 77 клапанів спускних DN100 СК 20001-100P1-01 на загальну суму 1 471 328, 57 грн;

- на підставі накладної № 27 від 18.04.2023 на виконання додаткової угоди № 4 від 05.05.2022 року до контракту № 173-22М від 10.01.2022 ПрАТ «КЦКБА» для будівництва АЕС «Рупур» згідно умов вказаної додаткової угоди поставлено підконтрольній ДК «Росатом» компанії Titan2 IC Ictas Insaat Anonim Sirketi, якою в подальшому до Народної Республіки Бангладеш для будівництва АЕС «Рупур» поставлено 2 клапани запобіжні ЦКБ Р53085-015Р-02,2 клапани запобіжні ЦКБ Р53085-015Р-04 та 7 клапанів запобіжних ЦКБ Р53085-015Р-05 на загальну суму 1 792 795,31 грн.

- на підставі накладної № 45 від 25.05.2023 на виконання додаткової угоди № 1 від 05.05.2022 до контракту № 173-22М від 10.01.2022 Г.гАГ «КЦКБА» для будівництва АЕС «Рупур» згідно умов вказаної додаткової угоди поставлено підконтрольній ДК «Росатом» компанії Titan2 IC Ictas Insaat Anonim Sirketi, якою в подальшому до Народної Республіки Бангладеш для будівництва АЕС «Рупур» поставлено 312 клапанів спускних DN100 СК 20001-100Р1-01 на загальну суму 5 742 194,64 грн.

Згідно долучених до клопотання матеріалів, 10.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у здійсненні за попередньою змовою групою осіб умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництві) з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 28, ч. 1ст. 111-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2023 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 08.08.2023 включно, без визначення застави.

Постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_18 від 26.07.2023 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 10.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.08.2023 підозрюваному ОСОБА_6 продовжено тримання під вартою до 09.09.2023 включно, без визначення розміру застави.

25.08.2023 підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у здійсненні за попередньою змовою групою осіб умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництві) з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.09.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до дев`яти місяців, тобто до 10.01.2024 року.

04.09.2023 старший слідчий в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням, погодженим прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , в якому просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, а саме до 09.11.2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.09.2023 задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, а саме до 04.11.2023 року включно.

Зобов`язано керівника відділу забезпечення досудового розслідування СБ України та начальника військово - медичного управління СБ України невідкладно забезпечити проведення повного медичного обстеження підозрюваному ОСОБА_6 , з метою встановлення наявності у останнього захворювань, та у разі встановлення діагнозу, вжити заходів з метою забезпечення відповідного рівня лікування.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, є обґрунтованою.

Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою станом на день розгляду клопотання слідчого, та встановлено, що органу досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, без вчинення яких завершення досудового розслідування є неможливим, зокрема отримати висновки експертиз, перевірити отримуваної інформації щодо обставин організації та вчинення злочину, перевірити можливу причетність до його вчинення інших осіб, тощо.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, даними про конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, та особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, працює, має постійне та зареєстроване місце проживання, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

При цьому, продовживши підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, враховуючи фактичні обставини та кваліфікацію інкримінованого йому злочину, зміст підозри та вимоги абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Даних, які б унеможливлювали подальше утримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що викладені у підозрі дії не входили до сфери службових повноважень ОСОБА_6 , та такі діяння були виконані іншою особою до початку виконання ОСОБА_6 своїх обов`язків за посадою керівника, посилання на відсутність у його діях мотиву, умислу та складу інкримінованого йому злочину, на даній стадії досудового розслідування є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Посилання захисника на недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, колегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків та інших підозрюваних безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, не виключена ймовірність того, що останній у разі, якщо не буде обмежений у спілкуванні із свідками та іншими підозрюваними, яким відомі обставини вчинених злочинів, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності ризику впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про продовження існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 зокрема можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ураховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, та дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному винятковий запобіжний захід.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не має наміру виїжджати за територію України, не мав у минулому випадків неявки до органу досудового розслідування, є людиною похилого віку, має постійне місце проживання та реєстрації на території України, одружений, має місце роботи, раніше не судимий, не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного та не є достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Посилаючись в апеляційній скарзі на наявність у підозрюваного ОСОБА_6 стійких хронічних захворювань та суттєвих розладів здоров`я, захисником не надано суду доказів на підтвердження вказаних обставин, а також не надано відомостей про неможливість утримання ОСОБА_6 під вартою за станом здоров`я.

Крім того, слідчим суддею було враховано вказані дозволи захисника під час розгляду клопотання, унаслідок чого оскаржуваною ухвалою зобов`язано керівника відділу забезпечення досудового розслідування СБ України та начальника військово - медичного управління СБ України невідкладно забезпечити проведення повного медичного обстеження підозрюваному ОСОБА_6 , з метою встановлення наявності у останнього захворювань, та у разі встановлення діагнозу, вжити заходів з метою забезпечення відповідного рівня лікування.

Посилання апелянта на те, що органом досудового розслідування не доведено наявності обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, спростовуються змістом клопотання слідчого, яке містить детальний виклад переліку таких обставин.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києвавід 06 вересня 2023 року,- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3