гСправа № 187/535/19 Провадження №1-кп/0187/7/24
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , представника потерпілих захисника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 в режимі відео конференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петриківка в залі суду кримінальне провадження №0000136 відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, освіта вища, одруженого, працює, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального

правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В

Виклад фактичних обставин справи згідно обвинувального акту та формулювання обвинувачення.

Органом досудового розслідування та прокурором, як стороною обвинувачення, обвинувачується ОСОБА_9 який 15 серпня 2018 року близько 15 -30, керуючи технічно справним автомобілем « Subaru Outback» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, рухався зі швидкістю 80 км/год., по проїзній частині автодороги Т-04-14 «Кам`янське-Петриківка-Магдалинівка» з боку м. Кам`янське у напрямку вул. Котеджної с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області.

В цей же час в зустрічному з ним напрямку, по проїзній частині автодороги Т-04-14 «Кам`янське-Петриківка-Магдалинівка», виїхавши з боку вул. Котеджної с.Єлизаветівка у напрямку м. Кам`янське рухався автомобіль «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 , в салоні якого знаходились на передньому пасажирському місці пасажир ОСОБА_5 , на задньому пасажирському місці знаходились пасажири малолітній ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Водій ОСОБА_9 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, допустивши злочинну недбалість та не виконавши покладені на нього обов`язки як на водія, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху та маючи можливість об`єктивно виявити автомобіль «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному йому напрямку, здійснив маневр обгону вантажного автомобіля «DAF ХР 105.460» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія

ОСОБА_14 , який рухався у попутному з ним напрямку, виїхав на зустрічну смугу для руху, у ході чого перетнув вузьку суцільну лінію, що розділяє транспортні потоки, як наслідок близько 15 години 30 хвилин, допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобілю із передньою частиною автомобілю «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_12 , що рухався у зустрічному йому напрямку.

Відповідно висновку експерта автотехничної експертизи № 5/10./877 від 05.12.2018 року водій ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно вимог п. 14.2 Правил дорожнього руху України, де зазначено , що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані і в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру їх не виконати і порушення вказаних Правил дорожнього руху знаходилось в причинному зв`язку із ДТП

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобілю «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани з зубчастими краями у м`язах 5-го міжребер`я по пахвовим лініям ліворуч , перелому 3-го - 9-го ребер по середньо-ключичній лінії ліворуч та 4-8 ребер по середньо-ключичній лінії праворуч, з крововиливами у м`язи, перелому тіла 10-го грудного хребця з крововиливами під оболонки спинного мозку, скольчастого перелому лівої стегнової кістки в нижній третині, синців суглобу, синців та саден нижніх кінцівок, 2-ві рани лівої гомілки, що підтверджуються висновком судового експерта № 946-Е-1 від 11.10.2018 року.

Виявлені ушкодження у вигляді сполученої тупої травми відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя та в даному випадку призвели до настання смерті ОСОБА_12 яка настала о 01 год. 15 хв.

18.08.2018 року у відділені інтенсивної терапії КЗ «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ДОР».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів 3,4,5,6,7 ребер зліва по задній пахвинній лінії, які відповідно до висновку судового експерта № 1146-Е від 28.10.2018 року відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я більш 21 дня. Пошкодження у вигляді рубця на лівому плечі з переходом на зовнішню поверхню лівого ліктьового суглобу, який є слідом загоєння рани, відноситься до легкого тілесного пошкодження, з короткочасним розладом здоров`я, що викликало розлад здоров`я більш ніж 6, але не менш ніж 21 дня. Ушкодження у вигляді саден в проекції лівого колінного суглобу та рубця на лівій гомілці, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю

«ВАЗ 21063» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження відповідно висновку судового експерта судового експерта № 1145-Е від 28.10.2018 р. у вигляді вивиху правого плечового суглобу, що відноситься до тілесного пошкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, з тривалим розладом здоров`я строком понад 3 тижні, більш ніж 21 день.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю

«ВАЗ 21063» р.н. НОМЕР_2 малолітній ОСОБА_13 отримав закриту черепно-мозкову травму зі струсом головного мозку та скальпованою раною на голові, закритий перелом тазу що відноситься до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад З тижні (більш, як 21 день) що підтверджуються висновком судового експерта № 3918е від 30.11.2018 року

Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України , як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілому та спричинили потерпілим тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_9 винуватість в скоєному кримінальному правопорушенні винуватість не визнав, цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не визнав і пояснив, що 15.08.2018 року він разом із дружиною та малолітнім сином на автомобілі

« Subaru Outback» д.з. НОМЕР_1 рухались до м. Київ по автошляху Камьянське - Петриківка. Після виїзду із міста Камьянське він бачив дорожній знак «Закінчення населеного пункту», їхав із швидкістю близько 80 км/год. По дорозі він наздогнав вантажний автомобіль ДАФ із причепом який їхав попереду його автомобіля і так як на зустрічній дорозі він не бачив інших автомобілів, то включивши лівий поворот, почав робити обгін вказаного автомобіля ДАФ із причепом, виїхавши на зустрічну смугу. Коли його автомобіль при обгоні порівнявся із кабіною вантажного автомобіля то раптово із кущів, із лівого повороту який примикав до головної дороги, виїхав автомобіль ВАЗ 21063 і сталось зіткнення напроти цього перехрестя, так як у нього не було змоги зупинитись або повернути праворуч, бо їхав автомобіль із причепом. В результаті ДТП транспортні автомобілі були пошкоджені, всіх потерпілих відвезли в лікарню. Заперечує що порушив правила дорожнього руху, вважає що це водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_12 повинен бути його пропустити із другорядної, а потім повертати на головну дорогу, крім того вважає, що водій та пасажири в легковому автомобілі ВАЗ не були пристебнути ременями безпеки, а тому всі потерпілі отримали тілесні ушкодження . Винуватість свою в скоєному ДТП не визнав взагалі, однак відшкодував потерпілим частково майнову шкоду на суму 38 350 грн, а саме ОСОБА_4 18.08.2018 року сплатив 5 000 грн, 23.04.2020 року сплатив 12 300 грн, 1.02.2021 року сплатив 14 000 грн, потерпілій ОСОБА_5 сплатив 33.04.2020 року 3 800 грн, потерпілій ОСОБА_6 23.04.2020 року сплатив

1 000 грн, на лікування неповнолітнього ОСОБА_13 сплатив його матері 24.04.2020 року 2250 грн. Просить суд його виправдати, так як не доведена його винуватість у скоєному ДТП висновками експертиз, показами свідка водія автомобіля ОСОБА_15 , показами експертів, заперечує що потерпіли вказали вірне місце зіткнення автомобілів при проведення слідчого експерименту, після ДТП виїхали працівники поліції, робили схему ДПТ, фотографували і місце зіткнення автомобілів було біля перехрестя , біля якого був відсутній дорожні знаки « Головна дорога та другорядна», « Обгін заборонений», суцільна полоса на дорозі була відсутня. Вважає, що він не порушував правил дорожнього руху, про обгоні не бачив інший автомобіль, крім того що обганяв, автомобіль потерпілого виїхав несподівано із другорядної сторони в момент його обгону. Просить суд його виправдати.

В судовому засіданні були допитані потерпілі, свідки та досліджені докази з боку обвинувачення та з боку захисту.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 в суді пояснила, що 15.08.2018 року вона разом із чоловіком ОСОБА_16 та малолітнім онуком ОСОБА_17 , 2011 р.н. приїхали на автомобілі ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_2 в с. Єлизаветівка до знайомої ОСОБА_5 на дачу, відпочивали там, потім забрали знайому ОСОБА_6 і повертались із с. Єлизаветівка в сторону лівобережної частини м. Камьянського. Чоловік був за кермом, а вона сиділа на задньому пасажирському сидінні із онуком та ОСОБА_18 спереду сиділа ОСОБА_5 . Під`їхавши із другорядної дороги вул. Котовського с. Єлизаветівка до головної дороги, чоловік , який був за кермом, зупинився поперед поворотом направо, після чого виїхав на головну дорогу і проїхавши близько 10 метрів наблизився до вантажного автомобіля, який рухався назустріч. В цей час цей вантажний автомобіль на великій швидкості почав обганяти автомобіль « « Subaru Outback»» білого кольору, який їхав за ним і сталось зіткнення, в результаті якого їх автомобіль ВАЗ розвернуло, чоловік отримав переломи ребр, ніг та тазу, був непритомний, помер в лікарні ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих травм. Вона отримала тілесні ушкодження грудної клітки, пролежала в лікарні 3 дні, онук отримав пошкодження ноги, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 отримали теж тілесні пошкодження. Заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_9 понесені витрати на лікування та поховання її чоловіка ОСОБА_12 в розмірі 12 268 грн, 500 000 грн за відшкодування моральної шкоди так як перенесла моральні страждання, психологічний стрес у зв`язку із смертю чоловіка та відсутність транспортного засобу та 5000 грн за понесені витрати на правову допомогу адвокату. Підтвердила, що ОСОБА_9 відшкодував їй добровільно у серпні 2018 року грошові кошти в розмірі 5 000 грн, в квітні 2020 року сплатив 12 300 грн, в лютому 2021 року сплатив 14 000 грн, а всього 17 314 грн.

Вважає винести покарання обвинуваченому , пов`язане із позбавленням свободи, так а як по його вині вона втратила чоловіка, який був їй надійною опорою, получила тілесні пошкодження, перенесла моральні та фізичні страждання у зв`язку із похованням чоловіка, автомобіль був пошкоджений, понесла витрати на поховання та встановлення надгробного пам`ятника. Заявила і підтримала цивільний позов про стягнення із ОСОБА_9 матеріальної шкоди в розмірі 12 268 грн, 500 000 грн за завдану моральну шкоду і 5 000 грн за витрати на правову допомогу.

Законній представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_13 в суді пояснила, що 15.08.2018 року батьки ОСОБА_12 та ОСОБА_4 взяли онука ОСОБА_20 , 2011 р.н., щоб поїхати із міста Камьянське в село Єлизаветівка Петриківського району на дачу. У батька був автомобіль ВАЗ-21063 яким він керував. Близько о 16-00 їй зателефонувала мати і розповіла про ДТП біля Єлизаветівка і що батька, її та сина разом із ОСОБА_18 та ОСОБА_19 відвезли в лікарню, пояснивши, що виїхала машина при обгоні і врізались в їхній автомобіль. Син ОСОБА_21 , 2011 р.н. лікувався у 8 лікарні із черепно-мозковою травмою голови та тілесними ушкодженнями тіла та ніг, вона довгий час витратила особистого часу на лікування сина, батько помер після ДТП, обвинувачений не відшкодував їй на лікування сина.

Заявила цивільний позов про стягнення із ОСОБА_9 стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2208 грн 54 коп, які вона витратила на придбання ліків та спеціальних засобів для лікування, 400 000 грн за відшкодування моральної шкоди, так як перенесла душевні стражданні та хвилювання за здоров`я дитини та 1000 грн за правову допомогу. В суді підтвердила, що обвинувачений на лікування її сина сплатив у квітні 2020 року тільки

2250 грн. Просить винести покарання строге, із позбавленням свободи, так як по вині обвинуваченого вона втратила батька, перенесла моральні страждання у зв`язку із похованням батька, знаходженням та лікуваннямм сина в лікарні і в дома

Потерпіла ОСОБА_5 в суді пояснила, що 15.08.2018 року вона разом із знайомими ОСОБА_18 , подружжям ОСОБА_22 та їх онуком ОСОБА_23 знаходились в автомобілі ВАЗ яким керував ОСОБА_22 і їхали із с. Єлизаветівка Петриківського району в сторону м. Камьянського. Вона сиділа на передньому сидінні біля водія. Їх автомобіль із другорядної дороги по вул. Котовського с. Єлизаветівка під`їхав на головний автошлях , водій ОСОБА_22 після чого повернув направо і почав рухатись близько 10 м, в цей час назустріч ним їхала вантажна машина із причепом і звідти на зустрічну полосу руху на великій швидкості різко виїхав автомобіль білого кольору і стався удар з їх автомобілем, від чого вона втратила свідомість. Отримала перелом ребр, пошкодження рук, пошкодження всього тіла, знаходилась на лікуванні з 15.08.2018 року до 1.10.2018 року, витратила особисті кошти на лікування, перенесла фізичний біль та моральні страждання у зв`язку із травмами. Заявила цивільний позов про стягнення із ОСОБА_9 матеріальної шкоди в розмірі 3785грн 50 коп, 200 000 грн за спричинення моральної шкоди та 500 грн за витрати на правову допомогу адвоката, вважає винести обвинуваченому строге покарання із позбавленням волі, однак в суді не заперечувала, що ОСОБА_24 у квітні 2020 року сплатив їй 3800 грн.

Потерпіла ОСОБА_6 в суді пояснила, що 15.08.2018 року до неї на дачу приїхали знайомі подружжя ОСОБА_25 із онуком та ОСОБА_19 , разом вони сіли до автомобіля яким керував ОСОБА_22 і поїхали в сторону м. Камьянське. Під`їхавши із другорядної дороги вул. котовського до головної, водій ОСОБА_22 призупинився і так як їх полоса руху була вільна, він повернув направо і почав рух проїхавши близько 10 м. Назустріч їм рухався вантажний автомобіль із причепом і із-заду нього раптово виїхав автомобіль « Subaru Outback» і сталось зіткненні із їхньою машиною. Вона отримала тілесні пошкодження всього тіла, рук, ніг, струс мозку, знаходилась на лікування в лікарні із 15 по 26.08.2018 року, обвинувачений матеріальних витрат на її лікування не відшкодовував. Заявила цивільний позов про стягнення із ОСОБА_24 матеріальної шкоди в розмірі 885 грн, які вона витратила на лікування, 200 000 грн за відшкодування моральної шкоди, так як отримала травми плеча та руки, перенесли фізичні страждання і 500 грн за витрати на правову допомогу за складання цивільного позову. На час судового розгляду справи обвинувачений сплатив їй у квітні 2020 року 1000 грн, вважає винести йому покарання із позбавленням волі.

Свідок ОСОБА_26 в суді пояснив, що 15.08.2018 року він керував вантажним автомобілем ДАФ із причепом НОМЕР_3 і їхав із м. Кам`янського в сторону села Єлизаветівка Дніпропетровської області. По головній дорозі його почав обганяти автомобіль « Subaru Outback» білого кольору, який раніше рухався позаду його автомобіля , так як це він бачив в дзеркало бокового виду. Коли автомобіль « Subaru Outback» обігнав його причеп і хотів обігнати його автомобіль, то в цей час із лівої другорядної сторони із перехрестя виїхав автомобіль ВАЗ і повернув праворуч в сторону міста Каменського, після чого він почув сильний удар і побачив, що сталося зіткнення двох автомобілів на перехресті та їх пошкодження. В момент удару автомобіль « Subaru Outback» стояв на зустрічній полосі біля перехрестя, а автомобіль ВАЗ знаходився ближче до правої обочини дороги біля перехрестя доріг. Після ДТП були викликали швидка та поліція, всіх потерпілих забрали в лікарню, він приймав участь в слідчих експериментах і всі обставини пояснював слідчому, згідний із протоколом та схемою ДТП.

Свідок ОСОБА_27 пояснив в суді, що 15.08.2018 року він працював слідчим Петриківського ВП і виїхав із групою на дорожню пригоду в село Єлизаветівка Петриківського району, де біля перехрестя другорядної та головної доріг сталось зіткнення автомобіля « Subaru Outback» під керуванням водія ОСОБА_9 в салоні якого була жінка та дитина та автомобіль ВАЗ-21063 під керуванням водія ОСОБА_12 , в салоні якого були три жінки пасажири та дитина, всі отримали тілесні ушкодження і були доставлені в лікарню. Водій ОСОБА_24 йому пояснив, що коли він робив обгін вантажного автомобіля по головній дорозі, то із другорядної дороги раптово виїхав автомобіль ВАЗ і сталось зіткнення, так як йому не було куди діватись бо справа їхав вантажний автомобіль із причепом. Він склав протокол та схему ДТП, підписав її за участі понятих, експерта та водія ОСОБА_24 .

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

В силу ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно з положеннями ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

На підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, стороною обвинувачення було надано суду та в судовому засіданні досліджено наступні документи та висновки експертів:

Судом досліджений витяг із ЄРДР від 16.08.2018 року, 15.08.2018 року в 15-30 сталось зіткнення автомобіля «« Subaru Outback» » д.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_9 на перехресті автошляху Т0414 та вул. Котовського в с. Єлизаветівка, який виїхав на полосу зустрічного руху і відбулось зіткнення із автомобілем ВАЗ-21063, р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_12 , який виїжджав із другорядної дороги напрям м. Камьянське ( а.с.1 т.1)

Судом досліджений рапорт працівників поліції Петриківського ВП 15.08.2018 року сталось ДТП на трасі с. Єлизаветівка Петриківського району за участю двох автомобілів, було викликана швидка допомога, в лікарню було направлено 4 пасажира із автомобіля ВАЗ 2106.( а.с.4-9 т.1)

Судом досліджено протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.08.2018 року де зазначена ділянки та перехрестя де трапилось ДТП, механічні пошкодження автомобіля ВАЗ 210063 р.н. № НОМЕР_5 та автомобіля «« Subaru Outback» » р.н. НОМЕР_1 , схема ДТП та фото-таблиці ДТП. Як вбачається із протоколу ДТП та схемі ДТП вказано місце розташування автомобілів ВАЗ 21063 НОМЕР_2 , автомобіля Субару НОМЕР_1 та автомобіля ДАФ НОМЕР_3 , із якого вбачається що місце контакту автомобілів сталось напроти перехрестя де розташований знак« Дати дорогу», що підтверджується схемою ДТП, де вбачається що автомобіль ВАЗ 21063 НОМЕР_2 знаходиться у пошкодженому вигляді фактично на перехресті біля вул. Котовського с. Єлизаветівка разом із пошкодженим автомобілем Субару

( а.с.27 т.1) Із фото таблиць долучених до протоколів ДТП вбачається огляд автомобіля ДАФ д.з. НОМЕР_6 , загальний вигляд ДТП, пошкодження автомобілів із якого вбачається що місцем зіткнення двох автомобілів є перехрестя між другорядною дорогою де знаходиться знак « Дати дорогу» та автошляхом Т-0414 ( а.с. 28-46 т.1)

Судом досліджено постанову від 16.08.2018 року про долучення в якості речових доказів : автомобіля ВАЗ 210063 р.н. № НОМЕР_5 та автомобіль « Субару» р.н. НОМЕР_1 долучені ( а.с.49, 55 т.1),протокол огляду від 18.08.2018 року було оглянутий труп ОСОБА_12 із тілесними ушкодженнями на тілі ( а.с.70 - 73 т.1) та висновок судового експерта № 946-Є від 26.09.2018 року смерть ОСОБА_12 настала від сполученої тупої травми тіла, яка супроводжувалася тупою травмою грудної клітини з множинними переломами ребер, хребта, перелом лівої стегнової кістки та ускладнилася серцево-легеневою недостатністю (а.с.98-99 т.1)

Судом досліджений висновки стану потерпілих після ДТП, а саме висновок судового експерта № 1208-Е від 15.11.2018 року про те, що у

ОСОБА_4 , в якій були виявлені садна на правому суглобі, які відносяться до легких тілесних пошкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки(а.с.127-128 т.1), висновок судового експерта № 1146-Е від 28.10.2018 року про те, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад , легкі тілесного пошкодження з короткочасним розладом здоров`я та які мають незначні скороминущі наслідки (а.с. 138- 139 т.1), висновок судового експерта № 1145-Е від 28.10.2018 року про те, що у ОСОБА_6 було виявлене пошкодження у вигляді вивиху правого плечового суглобу, який відноситься до тілесного пошкодження середнього ступеня тяжкості, з тривалим розладом здоров`я

(а.с. 155 -156 т.1), висновок судового експерта № 3918е від 30.11.2018 року про те, що у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження які відносяться до середнього ступеня тяжкості (а.с. 170 -173 т.1)

Суд дослідив висновок судового експерта № 5/10.2/793 від 08.11.2018 року про те. що робоча гальмівна система автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент експертного огляду знаходиться в частково працездатному стані. Рульове керування автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент експертного огляду знаходиться в непрацездатному стані. Пошкодження рульового колеса, рульової колонки та переднього лівого колеса автомобіля «ВАЗ 21063», що призвели до непрацездатного стану рульове керування та частково працездатного стану гальмівної системи автомобіля мають ознаки аварійного походження, тому виникли під час ДТП (а.с. 184-187 т.1)

Суд дослідив висновок судового експерта № 5/10.2/794 від

06.11.2018 року робоча де вказано, що гальмівна система та рульове керування автомобіля «Субару» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент експертного огляду, знаходяться в працездатному стані (а.с. 194-197 т.1)

Судом досліджений протокол слідчого експерименту від 25.10.2018 року за участі потерпілої ОСОБА_28 яка показала обставини ДТП 15.08.2018 року за її участі на автомобілі ВАЗ-21063 д.з. НОМЕР_2 , яким керував її чоловік ОСОБА_12 . В присутності захисника ОСОБА_29 потерпіла пояснила, що вона перебувала в якості пасажиру в автомобілі ВАЗЩ-21063, по нерегульованому Т-перехресті вони на автомобілі виїхали із вул. Котовського с. Єлизаветівка на автодорогу, під час чого почали рух у напрямку праворуч до м. Камьянське, та тільки вони виїхали на проїзджу частину автодороги вона побачила, що по дорозі із міста рухався вантажний автомобіль « ДАФ», із- за якого виїхав автомобіль Субару білого кольору та допустив зіткнення на їх полосі руху із автомобілем передньою лівою частиною. Автомобіль ВАЗ-21063 після зіткнення знаходився на відстані 2,3 м від правого узбіччя дороги по їх напрямку руху в м. Камьянське та на відстані 19,9 м від вулиці Котовського с. Єлизаветівка на автодорозі в сторону м. Камьянське, долучено схему показів потерпілої, де вона була згодна з такими показами (а.с.212- 214 т.1)

Суд дослідив протокол слідчого експерименту від 25.10.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_5 яка пояснювала обставини ДТП 15.08.2018 року за її участі на автомобілі ВАЗ-21063 д.з. НОМЕР_2 , яким керував

ОСОБА_12 і де вона була в якості пасажира. Водій ОСОБА_12 під`їхав

із вул. Котовського до головної автодороги, де зупинився та переконавшись в безпеці руху, повернув на дорогу праворуч та направився в бік м. Камьянського. Під час руху вона побачила, що в зустрічному напрямку рухався вантажний автомобіль ДАФ із-за якого в якусь мить виїхав автомобіль Субару білого кольору на полосу зустрічного руху та сталось зіткнення їх автомобілів. Автомобіль ВАЗ-21063 після зіткнення знаходився на відстані 2,3 м від правого узбіччя дороги по їх напрямку руху в м. Камьянське та на відстані 19,9 м від вулиці Котовського в с. Єлизаветівка на автодорозі в сторону м. Камьянське, без урахування закруглення, долучено схему показів потерпілої ( а.с.215- 217т.1)

Судом досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 25.10.2018 року за участю потерпілої ОСОБА_6 яка пояснювала обставини ДТП 15.08.2018 року за її участі на автомобілі ВАЗ-21063 д.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_12 пояснивши, що вона знаходилась в якості пасажиру в салоні автомобіля. Водій ОСОБА_12 під`їхав до Т-образного перехрестя, зупинився і переконавшись в безпеці руху, виїхав на проїзджу частину автодороги праворуч і направився в бік м. Камьянське, де під час руху вона побачила, що у зустрічному напрямку з боку м. Камьянське рухався вантажний автомобіль ДАФ із якого виїхав автомобіль Субару на їх полосу руху та відразу допустив зіткнення із їх автомобілем. Автомобіль ВАЗ-21063 після зіткнення знаходився на відстані 2,3 м від правого узбіччя дороги по їх напрямку руху в м. Камьянське та на відстані 19,9 м від вулиці Котовського в с. Єлизаветівка на автодорозі в сторону м. Камьянське, без урахування закруглення, долучено схему показів потерпілої. ( а.с.218-220 т.1)

Судом досліджений протокол слідчого експерименту від 12.03.2019 року за участю водія ОСОБА_30 який пояснював обставини ДТП 15.08.2018 року в присутності адвоката ОСОБА_31 про те, що 15.08 2018 року він їхав на автомобілі « Субару» із швидкістю 80 км/год в із м. Камьянського в напрямку с. Єлизаветівка по головній дорозі. По дорозі наздогнав вантажний автомобіль ДАФ який рухався в попутному напрямку та дочекавшись коли по зустрічній полосі руху не будуть їхати автомобілі, враховуючи що не було заборонених знаків, які забороняли обгін чи попереджали що головна дорога примикає до другорядної, він почав обгін вантажного автомобіля ДАФ , виїхавши на зустрічну полосу руху і почав обгін вантажного автомобіля, виїхавши на зустрічну смугу дороги. Під час обгону побачив, як виїхав із-за кущів перехрестя ВАЗ-2106 з лівого боку без гальмування, про наявність другорядної дороги не знав. Він почав гальмувати та краєм зору побачив вантажний автомобіль, який їхав поруч із ним праворуч, в результаті чого сталось зіткнення. Як пояснив ОСОБА_9 місце скоєння автомобілів співпадає із протоколом огляду та схемою ДТП та фото таблицями і перевірці не потребує

( а.с.81 - 83 т.2)

Суд дослідив доказ з боку сторони обвинувачення висновок судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного криміналістичного центру МВС України ОСОБА_32 за № 5/10.1/877 від 05.12.2018 року, в якому експерт послався на місце зіткнення, яке було розташоване на смузі для руху автомобіля ВАЗ-21063 на відстані 19.9 м від правого краю другорядної дороги та на відстані 2,3 м від правого краю проїжджої частини автодорого Т-04-14, зробивши висновки, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Subaru Outback» ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п.14.2 в) Правил дорожнього руху України., де зазначено « Перед початком обгону, водій повинен переконатись в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані «.

Водій автомобіля « ВАЗ 21063 » ОСОБА_12 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 в) Правил дорожнього руху України., де зазначено « У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний ви явити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля «Subaru Outback» ОСОБА_9 визначалась виконанням ним вимог п. 14.2 в. ПДР України і в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, що не дозволили виконати їх.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 2106 ОСОБА_12 не мав технічної можливості уникнути зіткнення шлях застосування своєчасного екстреного гальмування. Дії водія автомобіля «Subaru Outback» ОСОБА_9 , при задано механізмі події, не відповідали вимогам п.14.2 в. Правил дорожнього руху, що технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «ВАЗ 21063

В діях водія ОСОБА_12 не вбачається не відповідностей вимогам п.12.3 ПДР, які, з технічної точки зору, могли б знаходитись причинному зв`язку із даною дорожньою пригодою ( а.с. 229-231 т.1)

Суд дослідив з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_9 висновок експертного комплексного дослідження судового експерта ОСОБА_33

за № 10.1-10.4/041-Д від 20.09.2019 року із якого вбачається, що водій автомобіля Субару ОСОБА_9 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен бу в діяти відповідно до вимог п.10.1, 12.3, 12.6 ПДР України,

Водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_12 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен бу в діяти відповідно до вимог п.16.3, 16.11 і дорожнього знаку 2.1 ПДР України, а якщо він поновлював рух то додатково до вимог п.10.1 Правил.

Водій ОСОБА_9 рухаючи з фактичною швидкістю 80 км/год при зафіксованих і встановлених даних, не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем своєчасним застосуванням максимального ефективного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення автомобілем ВАЗ.

Водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_12 мав технічну можливість запобігти зіткненню вищевказаних транспортних засобів шляхом своєчасного виконання вимог п.16.3, 16.11 ПДР України і дорожнього знаку 2.1 додатку ПДР, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події з йогобоку

для їх виконання у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, бйому виконати їх.

Дії водія автомобіля Субару ОСОБА_9 не суперечили вимогам п.п.10.1, 12.3, 12.6 та 14.6 ПДР України,

Дії водія автомобіля ВАЗ- ОСОБА_12 не відповідали вимогам п.п.16.3, 16.11 та дорожнього знаку 2.1 додатку № 1 ПДР України ПДР України,

Чи відповідали або не відповідали дії учасників пригоди вимогам ПДР України та чи перебували вони в причинному зв`язку із настанням події із показань потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 встановити не надається можливим. ( а.с. 97- 135 т.2)

В судовому засіданні був допитаний судовий експерт ОСОБА_33 який підтвердив свої висновки за № 10.1-10.4/041-Д від 20.09.2019 року і вважає, що водій ОСОБА_9 не порушив правил дорожнього руху України, обгін вантажного автомобіля який рухався по головній дорозі попереду нього він здійснив відповідно до правил дорожнього руху, на головній дорозі був відсутній знак про перехрестя доріг. На момент обгону вантажного автомобіля ДАФ у водія ОСОБА_24 не було ніяких перешкод зробити обгін.

Експерт вважає, що саме водій ОСОБА_22 порушив правила дорожнього знаку 2.1 ПДР та не впевнився в безпеці руху про повороті із другорядної дороги на головку, стояв «Проїжджаючи знак «Дати дорогу» і водій ОСОБА_12 зобов`язаний був дати дорогу іншим транспортним засобам, а саме автомобілі Субару, який вже почав робити обгін. Судовий експерт вважає, що в діях ОСОБА_9 відсутні порушення Правил дорожнього руху.

У зв`язку із висновками судових експертів, висновки яких суперечили один одному, за клопотанням сторони захисту обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 та із погодженням прокурора та всіх потерпілих, суд призначив 17.02.2022 року комісійну автотехнічну експертизу, проведення якої доручив судовим експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз ( а.с.66-71т.3) із вирішенням питання чи відповідали дії водія Субару ОСОБА_9 та водія ВАЗ ОСОБА_12 вимогам Правил дорожнього руху України, чи мали водії своїми односторонніми діями запобігти дорожньо-транспортній пригоди 15.08.2018 року та чи були їх дії в причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Судовим експертам було надані матеріали кримінального провадження, зазначені вихідні данні згідно протоколу огляду та схем ДТП, протоколів слідчих експериментів за участі потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_9 , висновків судових експертів.

Суд дослідив висновок комісійної автотехнічної експертизи № 1743-22 від 27.02.2023 року і на перше питання суду : як повинен був діяти водій автомобіля Субару р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 в даній дорожній обстановці згідно із вимогами ПДР судовими експертами було надано відповідь, що оскільки відповідно до проведеного дослідження встановлено, що покази ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині розташування місця зіткнення та взаємного положення автомобілів «ВАЗ-21063» і «Subaru» відносно вказаного ними місця зіткнення в момент зміни напрямку руху

Судовими експертами зазначено, що згідно показів свідка ОСОБА_26 та ОСОБА_9 у заданій дорожній обстановці, при заданих постановою вихідних даних, водію автомобіля «Subaru» ОСОБА_9 для забезпечення безпеки дорожнього руху, необхідно було діяти відповідно до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України «, а саме « У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

На питання суду, як повинен був діяти водій ВАЗ-21063 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_35 в даній дорожній обстановці згідно із вимогами ПДР судовими експертами було надано відповідь, що оскільки відповідно до проведеного дослідження встановлено, що покази ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині розташування місця зіткнення та взаємного положення автомобілів «ВАЗ-21063» і «Subaru» відносно вказаного ними місця зіткнення в момент зміни напрямку руху останнім, є технічно неспроможними, то дослідження за їх показами не проводились.

Експертами вказано, що згідно показів свідка ОСОБА_26 , який був водієм вантажного автомобіля МАФ та ОСОБА_9 у заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих постановою вихідних даних, водію автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_12 для забезпечення безпеки дорожнього руху, у необхідно було діяти відповідно до вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» , п. 10.1 ПДР (Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху) , п. 16.3. ПДР ( У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються перехрещуваною дорогою, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою (стоп-лінією) або, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.) та п. 16.11. Правил дорожнього руху України (На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. ).

На питання суду чи мав водій автомобіля « Субару» ОСОБА_9 в даній дорожній ситуації об`єктивну можливість своїми односторонніми діями запобігти ДТП, судовими експертами була надана відповідь про те, що відповідно до проведеного дослідження встановлено, що покази ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині розташування місця зіткнення та взаємного положення автомобілів «ВАЗ-21063» і «Subaru» відносно вказаного ними місця зіткнення в момент зміни напрямку руху останнім, є технічно неспроможними, то дослідження за їх показами не проводились.

Згідно показів свідка ОСОБА_26 , та ОСОБА_9 у заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих постановою вихідних даних, водій автомобіля «Subaru» ОСОБА_9 не мав технічної можливості запобігти дорожньо-транспортну пригоду діючи відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України (У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

На питання суду чи мав водій автомобіля « ВАЗ-21063» ОСОБА_12 в даній дорожній ситуації об`єктивну можливість своїми односторонніми діями запобігти ДТП, судовими експертами була надана відповідь про те, що оскільки відповідно до проведеного дослідження встановлено, що покази ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині розташування місця зіткнення та взаємного положення автомобілів «ВАЗ-21063» і «Subaru» відносно вказаного ними місця зіткнення в момент зміни напрямку руху останнім, є технічно неспроможними, то дослідження за їх показами не проводились.

Згідно показів свідка ОСОБА_26 , та ОСОБА_9 заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих постановою вихідних даних, водій автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_12 мав технічну можливість своїми однобічними діями, які регламентувались йому виконанням вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», п. 10.1., 16.3., 16.11. Правил дорожнього руху України, запобігти дорожньо-транспортну пригоду.

На питання суду про те, чи відповідали дії водія автомобіля « Субару « ОСОБА_9 технічним вимогам Правил дорожнього руху, судовими експертами була надана відповідь про те, що оскільки відповідно до проведеного дослідження встановлено, що покази ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині розташування місця зіткнення та взаємного положення автомобілів «ВАЗ-21063» і «Subaru» відносно вказаного ними місця зіткнення в момент зміни напрямку руху останнім, є технічно неспроможними, то дослідження за їх показами не проводились.

Згідно показів ОСОБА_9 у заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих постановою вихідних даних, в діях водія автомобіля «Subaru» ОСОБА_9 не відповідностей вимогам Правил дорожнього руху України не вбачається.

На запитання суду про те, чи відповідали дії водія автомобіля ВАЗ -21063 ОСОБА_12 технічним вимогам Правил дорожнього руху, судовими експертами була надана відповідь про те, що оскільки відповідно до проведеного дослідження встановлено, що покази ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині розташування місця зіткнення та взаємного положення автомобілів «ВАЗ-21063» і «Subaru» відносно вказаного ними місця зіткнення в момент зміни напрямку руху останнім, є технічно неспроможними. то дослідження за їх показами не проводились.

Згідно показів свідка ОСОБА_26 та ОСОБА_9 у заданій дорожньо-транспортній ситуації , при заданих постановою вихідних даних, в діях водія автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_12 вбачаються невідповідності до вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», п. 10.1., 16.3., 16.11. Правил дорожньогоруху України.

На питання суду чи були з технічної точки зору дії водія автомобіля Субару ОСОБА_9 у причинному зв`язку з виникненням ДТП, судовими експертами було надано відповідь, що оскільки відповідно до проведеного дослідження встановлено, що покази ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині розташування місця зіткнення та взаємного положення автомобілів «ВАЗ-21063» і «Subaru» відносно вказаного ними місця зіткнення в момент зміни напрямку руху останнім, є технічно неспроможними, то дослідження за їх показами не проводились.

Згідно показів ОСОБА_9 у заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих постановою вихідних даних, невідповідностей в діях водія автомобіля «Subaru» ОСОБА_9 технічним вимогам Правил дорожнього руху України, які могли б знаходитись у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, не вбачається.

Згідно показів ОСОБА_26 вирішення поставленого питання не проводилось з причин зазначених у дослідницькій частині даного висновку.

На питання суду, чи були з технічної точки зору дії водія автомобіля ВАЗ- НОМЕР_7 ОСОБА_12 у причинному зв`язку з виникненням ДТП, судовими експертами було надано відповідь, що оскільки відповідно до проведеного дослідження встановлено, що покази ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині розташування місця зіткнення та взаємного положення автомобілів «ВАЗ-21063» і «Subaru» відносно вказаного ними місця зіткнення в момент зміни напрямку руху останнім, є технічно неспроможними, то дослідження за їх показами не проводились.

Згідно показів свідка ОСОБА_26 , та ОСОБА_9 у заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих постановою вихідних даних в діях водія автомобіля«ВАЗ-21063» ОСОБА_12 вбачаються невідповідності до вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», п. 10.1., 16.3., 16.11. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку дорожньо-транспортної пригоди ( а.с.75-102 т.3)

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_36 підтримав висновок комісійної автотехнічної експертизи № 1743-22 від 27.02.2023 року, пояснивши, що покази потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та

ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_26 , ОСОБА_9 він дослідивши матеріали кримінального провадження вважає неспроможними, так як аналізуючи протокол огляду місця ДТП від 15.08.2018 року, схему та фото таблиць до нього, зображення пошкоджених автомобілів ВАЗ-21063 та «Subaru», місце зіткнення автомобілів ВАЗ-21063 та «Subaru» сталось на смузі у близькості руху в бік м. Камьянське, а саме в районі початку перехрестя. Аналізуючи покази потерпілих на слідчих експериментах що автомобіль під керуванням ОСОБА_37 проїхав після повороту 19.9 м в сторону м. Камьянське, а потім сталось ДТП, експерт вважає, що вказане потерпілими місце розташування зіткнення суперечить процесу контактної взаємодії обох машин і не може бути прийняте в якості вихідних даних. Експерт вважає, що водій ОСОБА_12 порушив правила дорожнього руху п.10,1, 16,3, 16.11 та дорожній знак 2.1. « Дати дорогу» , а саме перед початком зміни напрямку руху праворуч водій повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а водій ОСОБА_9 зробив обгін і рухався по зустрічній смузі відповідно правил обгону.

Водій ОСОБА_12 повинен був надати перевагу в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі перед чим він повинен був зупинити транспортний засіб перед дорогою, так як стояв знак ««Надати дорогу», так як він рухався із другорядної сторони на головну.

На перехресті нерівнозначних доріг водій ОСОБА_12 , який рухався по другорядній дорозі, повинен був дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Судовий експерт ОСОБА_36 підтримав свій висновок про те, що в діях ОСОБА_9 відсутній склад порушення ПДР, водій їхав по головній дорозі, не мав технічної можливості запобігти дорожньо-транспортну пригоду із автомобілем ВАЗ від керуванням ОСОБА_12 , який виїхав із другорядної дороги на головну і не впевнився в безпеці подальшого руху.

Допитаний в судовому засіданні експерт Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_38 підтримав висновок комісійної автотехнічної ї експертизи № 1743-22 від 27.02.2023 року та згоден із поясненнями судового експерта ОСОБА_39 , вважає, що водій

ОСОБА_9 не мав технічної можливості запобігти дорожньо-транспортну пригоду із автомобілем ВАЗ, коли він рухався при обгоні вантажного автомобіля, вважає, що водій автомобіля ВАЗ який виїздив із другорядної повинен був пересвідчитись у безпеці руху транспортних засобів по головній дорозі, порушень в діях водії ОСОБА_9 не вбачає.

Диспозиція ч.2 ст.286 КК України ( в редакції Закону від 24.09.2008 року) як зазначено в обвинувальному акті передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинила смерть потерпілому та спричинила потерпілим тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Аналіз зазначених вище двох експертних висновків, свідчить, що посилання сторони обвинувачення на висновок судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного криміналістичного центру МВС України ОСОБА_32 за № 5/10.1/877 від 05.12.2018 року про те, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Subaru Outback» ОСОБА_9 не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїхав, вільна від інших транспортних засобів на достатній для обгону відстані і в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, що не дозволили виконати їх. А саме що він порушив п. 14.2 Правил дорожнього руху ( Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч) не може бути взятий судом до уваги, оскільки повністю спростовується висновками експертного комплексного дослідження судового експерта ОСОБА_33 за № 10.1-10.4/041-Д від 20.09.2019 року та його допитом в суді, висновком комісійної судово автотехнічної експертизи Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1743-22 від 27.02.2023 року та поясненнями судових експертів ОСОБА_33 ОСОБА_39 та ОСОБА_40 наданими у судовому засіданні.

Враховуючи те, що відповідно до висновку комісійної автотехнічної експертизи Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1743-22 від 27.02.2023 року яка була призначення для усунення сумнівів щодо встановлення винуватості та правової кваліфікації дії ОСОБА_9 внаслідок ДТП 15.08.2018 року, встановлено, що в діях ОСОБА_12 було встановлення порушення правил дорожнього руху України, а саме п.16.3, 16.11, що привело до скоєння ДТП , смерті ОСОБА_12 та спричинення тілесних ушкоджень потерпілим різного ступеню , а тому в діях ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Пояснення сторони захисту потерпілих адвоката ОСОБА_7 та позиція потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_13 про їх незгоду із висновком комісійної судово медичної експертизи Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1743-22 від 27.02.2023 року які проводили судові експерти ОСОБА_36 та ОСОБА_38 в тій частині, що їх покази як потерпілих в частині розташування місця зіткнення та взаємного положення автомобілів «ВАЗ-21063» і «Subaru» відносно вказаного ними місця зіткнення в момент зміни напрямку руху останнім є технічно неспроможними а дослідження за їх показами не проводились суд не приймає до уваги із наступного.

На досудовому слідстві, в ході проведення слідчого експерименту 25.10.2018 року за участі потерпіли ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_29 пояснювали, що автомобіль який керував водій ОСОБА_12 і де вони знаходились в салоні машини повернув із вул. Котовського с. Єлизаветівка в сторону Камьянського проїхавши 19.9 метрів, а потім сталось зіткнення із автомобілем обвинуваченого, який виїхав на зустрічну дорогу. ( а.с. (а.с.212- 220 т.1)

В судовому засіданні потерпіли ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та

ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_29 пояснювали, що автомобіль який керував водій ОСОБА_12 і де вони знаходились в салоні машини повернув із вул. Котовського с. Єлизаветівка в сторону Камьянського проїхавши 10 метрів праворуч, після чого сталось зіткнення із автомобілем обвинуваченого на їх стороні руху, різницю в показах на суді ( 10 метрів) та слідчому експерименті ( 19,9 м) пояснити не змогли.

Однак, як вбачається із схеми ДТП, фототаблиці № 12 ( а.с.33 том1) які долучені до протоколу огляду , дорожня пригода сталась на перехресті закінчення другорядної дороги де був розташований автомобіль ВАЗ-21063 АЕ2276 НМ , передні колеса якого були на головні дорозі ( а.с.27 т.1).

Відсутні докази того, що водій ОСОБА_12 після повороту праворуч в сторону м. Камьянського проїхав на автомобілі ВАЗ-21 по головній дорозі 10 метрів або 19.9 метрів за слів потерпілих, а тому судовій експерти і зробили висновок про неспроможність показів всіх потерпілих, які суперечать схемі ДТП, фото таблицями та розрахункам експертів, що суд бере до уваги.

Як вбачається із висновку експертів комісійної автотехнічної експертизи № 1743-22 від 27.02.2023 року що, в районі місця зіткнення, вказаного по поясненням потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не зафіксовано слідової інформації, яка б за своїми основними ознаками могла характеризувати розташування місце зіткнення двох автомобілів ВАЗ-21063 та Субару, а вказане ними місце розташування місце зіткнення суперечить процесу контактної взаємодії та переміщення до їх кінцевої зупинки, а тому їх покази були позбавлені технічного сенсу і не могли бути прийняти в якості вихідних даних у досліджені. ( а.с.92 т.3).

Таким чином, протокол слідчого експерименту від 25.10.2018 року за участі потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та схемами до протоколу, де зазначено що зіткнення двох автомобілів під керуванням водіїв ОСОБА_30 та ОСОБА_12 на відстані 19,9 м від повороту із другорядної сторони по вул. Котовського по головній дорозі в напрямку м. Камьянське суд визнає неналежним доказом по справі, як такий що не підтверджується ніякими доказами, а спростовується протоколами, схемами та фототаблицями ДТП ( аюсю27 т.1), поясненнями слідчого Петриківського ВП ОСОБА_27 , який виїздив на місце аварії 15.08.2018 року в 18-30 і складав схему ДТП та підтвердив її правильність, із якої вбачається місце зіткнення двох автомобілів, яке суперечить показам потерпілих в протоколах слідчих експериментів.

Суд ставиться критично до показів потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засідання, де вони пояснювали в присутності захисника, що зіткнення двох автомобілів під керуванням водіїв ОСОБА_30 та ОСОБА_12 на відстані 10 м від повороту із другорядної сторони по вул. Котовського по головній дорозі в напрямку м. Камьянське.

Висновок судового експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_41 № 5/10.1/877 від 05.12.2018 року, в якому зазначено місце зіткнення автомобіля ВАЗ 21063 на відстані 19.9 м від правого краю другорядної дороги ( а.с.229 т.1), які були надані експертові після проведення слідчого експерименту із потерпілими потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 25.10.2018 року ( а.с.218-220 т.1), суперечить показам самих потерпілих які надавали покази в судовому засіданні і пояснювали, зіткнення машин сталось на відстані 10 м від краю другорядної дороги, коли водій ОСОБА_22 повернув праворуч в сторону міста Камьянське, суперечить показам свідка ОСОБА_26 який пояснював в суді, що водій ОСОБА_9 не мав технічної можливості уникнути зіткнення автомобілів, так як в момент обгону його автомобіля із причепом, водій ОСОБА_9 виїхав на зустрічну смугу і в момент руху сталось зіткнення із автомобілем ВАЗ-21-63, який почав виїзжати із другорядної сторони, суперечить висновкам експертного дослідження № 10.1-10.4/041-Д від 20.09.2019 року комісійної автотехнічної експертизи № 1743-22 від 27.02.2023 року та поясненням судових експертів в суді, та протоколу огляду ДТП, схемою та таблицею до протоколу, а тому висновок експерта про те, що дії водія автомобіля Субару ОСОБА_9 при заданому механізмі події не відповідали п.14.2 ПДП і в нього не було перешкод технічного характеру, що не дозволили б йому виконати їх ( а.с. 231 т.1) не може бути взяти до уваги судом як належний доказ винуватості і суд визнає такий висновок як неналежний доказ, який не узгоджується ізіншими доказами.

Суд приймає до уваги, також, що свідок ОСОБА_26 пояснював на досудовому слідстві і підтвердив в суді що розташування місця зіткнення автомобіля ВАЗ-21063 та Субару було на відстані 1,0 м від початку або від кінця заокруглення. Як вбачається із вищевказаного висновку судових експертів вказане по поясненням свідка ОСОБА_26 розташування місця зіткнення ( лінії зіткнення) у повздовжньому напрямку відносно меж проїзної частини знаходиться за встановленим експертним шляхом місце зіткнення автомобілів ВАЗ-21063 та Субару у напрямку смт. Петриківка.

Як вбачається із висновку комісійної експертизи № 1743-22 від 27.02.2023 року судові експерти аналізуючи слідову інформацію, яка зафіксована у протоколі огляду місця дорожньо- транспортної пригоди від 15.08.2018 та схеми до нього, кінцевого розташування автомобілів «ВАЗ-21063» та «Subaru» після зіткнення, фотозображень місця дорожньо-транспортної пригоди, фотозображень слідової інформації та пошкоджених автомобілів «ВАЗ-21063» і «Subaru», які містяться у наданих на дослідження матеріалах справи, слід дійти до висновку, що місце початку дугоподібного сліду ковзання, свідчить про розташування у цьому місці (безпосереднього його початку) передньої лівої частини автомобіля «ВАЗ-21063» (колесо, підвіска, тощо) у момент зіткнення з автомобілем «Subaru».

Виходячи з наведеного, судові експерти дійшли до висновку про те, що зіткнення автомобілів «ВАЗ- 21063» та «Subaru» сталося на смузі руху в бік м. Кам`янське, у безпосередній близькості від початку подряпин та сліду ковзання дугоподібної форми. На зображені № 53 жовтим кольором показано розташування автомобілів «ВАЗ-21063» та «Subaru» в районі місця зіткнення по відношенню один до одного та початку дугоподібного сліду ковзання. Коло червоного кольору відображає ділянку розташування місця зіткнення автомобілів «ВАЗ-21063» та «Subaru» в районі початку дугоподібного сліду ковзання, яке розташовано на відстані 2,2 м від лівого краю проїзної частини (відносно напрямку руху досмт. Петриківка) та 4,2 м до межі перехрестя. Червоною стрілкою показано напрямок обертання автомобілів «ВАЗ-21063» та «Subaru» відносно центру мас (проти ходу годинникової стрілки) під час зіткнення. Кінцеве положення автомобілів «ВАЗ-21063» та «Subaru» показано сірим кольором на зображенні № 61 розташування лінії місця зіткнення двох автомобілів і вказані висновки підтверджуються фото із місця ДТП ( а.с.93 т.3)

Об`єктивність висновку комісійної судово автотехнічної експертизи № 9/К від 27.04.2018 року сумнівів не викликає, суд визнає такий доказ узгодженим із іншими доказами, в судовому засіданні не встановлено даних щодо відсутності належної кваліфікації та повноважень експертів, наявності істотних порушень вимог КПК України при проведенні експертизи, що і стало підставою для відмови у задоволенні двох клопотань прокурора про призначення повторної комісійної судово автотехнічної експертизи: незгода прокурора, потерпілих та сторони захисту із висновком експерта не є підставою для проведення судом повторної комісійної судово автотехнічної експертизи в м. Харькові.

З урахуванням наведеного, протоколів , схеми та таблиць до ДТП від 15.08.2018 року, з урахуванням показів свідка ОСОБА_26 , судових експертів ОСОБА_40 , ОСОБА_42 , суд звертає увагу на висновок судових експертів комісійної експертизи в тій частині, що у заданій дорожній-транспортній ситуації, при заданих постановою вихідних даних, водій автомобіля Субару ОСОБА_9 не мав технічної можливості запобігти дорожню транспортну пригоду діючи відповідно вимог п.12.3 ПДР України і не відповідностей вимогах Правил дорожнього руху України в його діях не вбачається ( а.с.100-101 т.3.)

Доводи сторони обвинувачення, що доведена винуватість ОСОБА_9 у скоєнні ч.2 ст.286 КК України та доведено порушення ним п.п. 1.3, 1.5, 236, 14.2 ПДР що привели до смерті потерпілого ОСОБА_12 під час ДТП ІНФОРМАЦІЯ_3 , що протоколи слідчих експериментів за участі потерпілих від 25.10. 2018 року і висновок експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_41 № 5/10.1/877 від 05.12.2018 року є належними доказом, судом не приймається, так як суд визнав їх неналежними доказами, які не підтверджується іншими належними та допустимими доказами.

Доводи прокурора щодо критичного ставлення до висновку експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1743-22 від 27.02.2023 року з посиланням на те, що голова комісії та судовий експерт ОСОБА_38 та судовий експерт ОСОБА_36 в суді не відповіли на його запитання, чому покази потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 є неспроможними, а лише це зазначили у висновку, суд до уваги не приймає, так як експертами як у висновку комісійної експертизи так і в суді було підтверджено, що покази всіх потерпілих на слідчому експерименті від 25.10.2018 року про відстань 19,9 м від повороту із другорядної сторони на головну не підтверджуються ніякими доказами.

Доводи сторони захисту адвоката ОСОБА_43 про те, що обвинувачений ОСОБА_9 тільки частково відшкодував матеріальну шкоду потерпілим, не вибачився до цього часу перед ними за спричинення смерті водію ОСОБА_44 , ухилявся і продовжує ухилятись від суду, знаходячись на кордоном України, суд до уваги не приймає, так такі доводи є суб`єктивними, потерпілим була відшкодована матеріальна шкода до винесення вироку по справі, від суду обвинувачений не ухилявся.

Доводи сторони захисту про визнання неналежним доказом висновку експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1743-22 від 27.02.2023 року з посиланням на те, що голова комісії та судовий експерт ОСОБА_38 та судовий експерт ОСОБА_36 знаходяться в професійній залежності як начальник і підлеглий, а тому їх висновок необ`єктивний , судом до уваги не приймається, так як незгода із висновком вказаних судових експертів є суб`єктивною думкою адвоката та потерпіли і не спростовується іншими доказами по справі.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Відповідно до ч.2 ст.92 КПК України, обов`язок доказування належності і допустимості доказів, покладається на сторону, що їх подає.

За ч.2 ст.286 КК України( в редакції Закону від 24.09.2008 року) передбачена кримінальна відповідальність, за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинила смерть потерпілому та спричинила потерпілим тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Ст.10 КПК України встановлює рівність всіх перед законом і судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України та аналогічна позиція держави закріплена й у ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Таку позицію висловлює Пленум Верховного Суду України в Постанові № 9 від 01 листопада 1996 року (з наступними змінами) "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" в п. 18, а відповідно до п. 19 цієї ж постанови, визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статей 10 і 11 Загальної декларації прав людини та ст.14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права, кожна людина, яка звинувачується у вчиненні злочину, має право вважатися безвинною доти, доки її вина не буде встановлена законним чином шляхом прилюдного розгляду її справи незалежним і безстороннім судом на основі повної рівності, з додержанням всіх вимог справедливості, і з забезпеченням всіх можливостей для захисту.

При цьому, суд враховує, що однією із засад судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.4 ст.129 Конституції України). Принцип змагальності конкретизовано і в ст.22 КПК України, якою також встановлено, що під час кримінального провадження суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх Відповідно до ст. 46 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права». Так, у справі «Барбера, Мессегуе і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. («Барбера, Мессегуе і Хабардо проти Іспанії» 6 грудня 1988, п. 146, p. 33, § 77).

Відповідно до ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.373 КПК України, вирок може бути обвинувальним або виправдувальним.

Згідно до ч.3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови, доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Тож будь-які припущення, думки, догади, якими б вони привабливими не були і кому б вони не належали, при вирішенні питання про вину особи доказами не можуть бути і значення не мають. Вони можуть бути використані лише для висунення версій, але не для обґрунтування вини. Такі припущення лише підтверджують сумнів, а він має бути витлумачений тільки на користь обвинуваченої особи.

Така позиція також знаходить своє відображення і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку». Відповідно до п. 23 вказаної постанови, є недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Згідно вказаної постанови, виправдувальний вирок постановляється: за відсутністю події злочину, коли судовим розглядом справи встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачувався підсудний, взагалі не мало місця або відсутній причинний зв`язок між діянням підсудного і шкідливими наслідками, настанням яких обумовлюється злочинність діяння, зокрема, коли шкідливі наслідки настали внаслідок дій особи, якій заподіяно шкоду, або в результаті дії сил природи тощо.

Виправдувальний вирок постановляється судом у випадках передбачених ст.284 та 373 КПК України. П.3 ч.1 ст. 373 КПК України також встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення з постановленням виправдувального вироку у даній справі, суд також бере до уваги обов`язок дотримуватися розумних строків розгляду справи.

При цьому суд зважає на практику Європейського суду, зокрема на справу "Федорченко та Лозенко проти України" (Заява N 387/03) 20 вересня 2012 року, де Європейським судом зверталася увага на фактах неможливості встановити "поза розумним сумнівом" причетність до вчинення злочину, відтак констатовано порушення ст. 14 у поєднанні з ст. 2 Конвенції в її процесуальному аспекті, у зв`язку з непроведенням державними органами розслідування можливих інших мотивів, а також на справу "Зароченцев проти України" (Заява N 39327/06) 10 січня 2013 року, де Європейський суд встановив порушення п. 1 ст. 6 Конвенції у зв`язку з незабезпеченням національними органами розгляду справи упродовж розумного строку.

Вважаючи достатньо забезпеченим в ході судового процесу процесуальні права прокурора та потерпілого на надання ними додаткових доказів у підтвердження доведеності події та вини обвинуваченого, суд також виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_9 і сторони захисту адвоката ОСОБА_8 в тому, що ОСОБА_9 рухався автомобілем Субару 15.08.2018 року в якому находилась неповнолітня донька та дружина по автодорозі Камьянське Петриківка без перевищення швидкості близько 85 км/год, що було дозволено правилами дорожного руху за межами населеного пункту, відсутність дорожнього знаку, який би вказував на головну та приймаючу другорядну дорогу, відсутність одинарної суцільної полоси білого кольору на дорозі, яка не дозволяє обгін , зіткнення двох автомобілів на відстані 1,0 м від заокруглення другорядної дороги від головної, що водій ВАЗ-21063

ОСОБА_35 порушив знак 2.1 ПДК « Дати дорогу» що привело до зіткнення і його дії при знаходяться в причиному зв`язку приймаються судом до уваги, так як підтверджуються належними доказами в їх сукупності.

Однак, аналіз перерахованих вище доказів на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, та враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів вичерпано, а стороною обвинувачення не подано інших доказів для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що судом не здобуто і стороною обвинувачення не доведено жодних переконливих доказів наявності в діянні обвинуваченого ОСОБА_9 складу інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, які згідно Конституції України, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, були б прийняті судом до уваги.

Даючи правову оцінку встановленим по кримінальному провадженню обставинам, суд прийшов до висновку, що доводи обвинувачення не знайшли свого об`єктивного підтвердження, ґрунтуються на припущеннях, які не відповідають критеріям допустимості і законності, приймаючи до уваги вимоги ст.62 Конституції України, суд вважає, що доказів обвинувачення про вчинення злочину не надано, а усі сумніви стосовно доказування вини трактуються на користь обвинуваченого. Інших доказів, які б були прийнятними поза розумним сумнівом, суду не надано.

КПК України зобов`язує не доводити невинуватість у вчиненні злочину, а навпаки доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Окрім того зазначивши у вироку, що жоден із досліджених в суді доказів, наданих стороною обвинувачення, прямо не вказує на те, що саме обвинувачений вчинив цей злочин.

Тому суд, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності, прийшов до переконання, що вони не обґрунтовують та не доводять пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, а тому його необхідно виправдати в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України з підстав передбачених п.3 ч.1 ст. 373 КПК України, тобто за недоведеністю наявності в його діянні складу кримінального правопорушення, оскільки зібрані у справі докази не підтверджують вказаного обвинувачення, всі можливості зібрання додаткових доказів вичерпані, а сумніви щодо доведеності обвинувачення усунути неможливо, а тому суд тлумачить їх на користь обвинуваченого.

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати розподіляються у разі ухвалення обвинувального вироку. Таким чином, понесені по цій справі та підтверджені судові витрати на залучення експерта компенсуються за рахунок держави.

Згідно ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що в діях ОСОБА_9 відсутній склад злочину, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 належить залишити без розгляду.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.08.2018 року накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 від 19.03.2014 належить ОСОБА_45 , мешканцю АДРЕСА_2 , шляхом заборони будь-кому розпоряджатися та використовувати будь-яким чином вищевказане майно і зберігати його на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання вилучених транспортних засобів Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, який розташований за адресою: пр. Петра Калнишевського 16 А, смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області (а.с. 53-54 том 1).

Ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.08.2018 року накладено арешт на автомобіль марки «SUBARU OUTBACK» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 31.05.2017 належить ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-кому розпоряджатися та використовувати будь-яким чином вищевказане майно і зберігати його на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання вилучених транспортних засобів Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, який розташований за адресою: пр. Петра Калнишевського 16 А, смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області (а.с. 59-60 том 1).

Речові докази автомобіль ВАЗ 21063 номерний знак НОМЕР_2 необхідно передати власнику ОСОБА_46 , (адреса АДРЕСА_2 , автомобіль «Subaru Outback» номерний знак НОМЕР_1 необхідно передано власнику ОСОБА_9 .

Керуючись ст. ст. 100, 127-129, 368, 370, 371, 373, 374, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_10 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю, що в його діях є склад даного кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, віднести на рахунок держави.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_9 майнової шкоди в розмірі 12 268 грн, 500 000 грн за відшкодування моральної шкоди, 5000 грн за понесені витрати на правову допомогу адвокату залишити без розгляду.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_13 про стягнення із ОСОБА_9 матеріальної шкоди в розмірі 2208 грн 54 коп, 400 000 грн за відшкодування моральної шкоди та 1000 грн за правову допомогу залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення із ОСОБА_9 матеріальної шкоди в розмірі 3 785грн 50 коп, 200 000 грн за спричинення моральної шкоди та 500 грн за витрати на правову допомогу адвоката залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення із ОСОБА_9 матеріальної шкоди в розмірі 885 грн, 200 000 грн за відшкодування моральної шкоди і 500 грн за витрати на правову допомогу залишити без розгляду.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.08.2018 року на автомобіль марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 від 19.03.2014 належить ОСОБА_45 .

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.08.2018 року на автомобіль марки «SUBARU OUTBACK» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 31.05.2017 належить ОСОБА_9 .

Речові докази автомобіль ВАЗ 21063 номерний знак НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_46 , (адреса АДРЕСА_2 , автомобіль «Subaru Outback » номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду

через протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1