Справа № 161/857/24
Провадження № 1-кс/161/390/24
У Х В А Л А

про арешт майна

м. Луцьк 17 січня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події 12.01.2024 за адресою: м.Луцьк, вул.Звитяжна,2 у гр. ОСОБА_4 , а саме: банківської картки, емітованої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з позбавленням права на відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СД Луцького РУП ГУНП у Волинській областіперебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 30.09.2023 до ЄРДР за №0000730 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.190 КК України.

Під час проведення огляду місця події 12.01.2024 у гр. ОСОБА_4 були вилучені речі, які постановою дізнавача від 12.01.2024 визнано речовими доказами, оскільки є засобом вчинення кримінального правопорушення та зберігають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки вказане майно, на думку дізнавача та прокурора, має важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою його дослідження органом досудового розслідування, та в зв`язку з тим, що воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому звернулися з даним клопотанням до суду.

В судове засідання прокурор, дізнавач, власник майна або його представник не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, водночас, подали суду клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності, дізнавач та прокурор подане клопотання підтримують повністю, а власник майна не заперечує щодо накладення арешту на майно, а тому, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, суд приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що майно було вилучено під час проведення огляду місця події 12.01.2024, клопотання подано до суду 12.01.2024, що стверджується копією поштового конверту та копією квитанції, а тому суд вважає, що строки його подачі слідчим, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, дотримано.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для арешту майна, перелік якого вказаний в клопотанні, оскільки воно має доказове значення у справі, є предметом вчинення кримінального правопорушення, а тому, з метою збереження речових доказів, оскільки майно, у вигляді вказаних речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, тому на вказане майно слід накласти арешт, з забороною розпорядження.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 12.01.2024 в ході проведення огляду місця події за адресою: м.Луцьк, вул.Звитяжна,2 у гр. ОСОБА_4 - банківську картку, емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1