ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1109/23

Провадження № 1-кс/210/2155/23

"20" вересня 2023 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане від імені та в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 31.01.2023 за №00000111,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане від імені та в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 31.01.2023 за №00000111,

У клопотанні в порядку статті 174 КПК України ставиться питання про:

- скасування арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у справі № 210/1109/23 на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Виклад обставин та правова кваліфікація

СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000111, відомості про яке внесені 31 січня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Постановою начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області до групи слідчих включено слідчих СУ ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування.

Під час досудового розслідування попередньо встановлено, що група осіб залучили до протиправної діяльності 15 осіб, які шахрайським шляхом заволодівають грошовими коштами громадян України та військовослужбовців.. Також, встановлено, що учасники протиправної схеми організували свою діяльність за різними адресами у м. Кривий Ріг.

Так учасники групи системно створюють облікові записи, в соціально-орієнтованій мережі Інтернет Інстаграм, що імітують заможний спосіб життя та високий матеріальний дохід їх власників. В подальшому, визначаючи активних користувачів, учасники групи ініціюють спілкування із громадянами України, в ході якого вводять їх в оману, пропонуючи високий дохід від букмекерської компанії. Після переказу початкової суми коштів, учасники групи вимагають від потенційної жертви інші платежі мотивуючи високою комісією на вивід коштів і т.п., разом з цим жодних виплат в подальшому не здійснюють.

За інформацією отриманою від потерпілих громадян збір коштів здійснюється шахраями на банківську картку НОМЕР_1 . Встановлено, що банківська картка відкрита на громадянку України, мешканку міста Кривого Рогу, ОСОБА_5 . Учасники групи використовують банківські картки українських банків для прийому коштів, а в подальшому, з метою анонінімізації вказані кошти конвертуються з використанням криптовалют.

Попередня правова кваліфікація - кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України, вчинене групою осіб.

Встановлено, що 15 травня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 травня 2023 року у справі № 210/1109/23 пр.1-кс/210/1094/23, проведено обшук у житлових та нежитлових приміщеннях, будівлях та спорудах за адресою: АДРЕСА_1 . Обшук проводився з метою виявлення та фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення кола причетних до його вчинення осіб, а також відшукання та вилучення: документів, рахунків, чеків, платіжних доручень, печаток, штампів, факсиміле, документів тіньової бухгалтерії, заяв на відкриття рахунків у банківських установах, банківських пластикових карток, грошових коштів, мобільних телефонів, сім-карток, комп`ютерної техніки, засобів IP телефонії, паперових та магнітних носів інформації, змінних носіїв інформації, особистих мобільних телефонів осіб, які на час обшуку знаходились у приміщенні, чернових записів, інших предметів та документів, що свідчать про здійснення протиправних дій та мають значення для кримінального провадження.

Під час обшуку виявлено та вилучено:

- 38 системних боки без ідентифікуючих ознак, які упаковано в поліетиленові пакети та опечатано паперовою біркою з відповідним написом;

- 24 робочих мобільних телефони, які перебувають у вимкненому стані упаковано та опечатано в спеціальний пакет Національної поліції PSP 3027851;

- чорнові записи, які упаковано та опечатано до спеціального пакету Національної поліції PSP3027851.

Позиції сторін

Під час судового розгляду клопотання представник володільця майна - ОСОБА_3 підтримала своє клопотанння, просила його задовольнити. Зазначила, що офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 на законних підставах орендується її клієнтом ФОП ОСОБА_4 на підставі договору суборенди №44-КР від 14 березня 2023 року, укладеного з ТОВ "Управляюча Компанія Нерухомістю-2". Жодного статусу у кримінальному провадженні ОСОБА_4 не має, як і не має доказів, що саме його діями при здійсненні господарської діяльності завдана шкода у кримінальному провадженні . Орган досудового розслідування безпідставно вилучив майно, а розгляд клопотання про арешт майна відбувся за відсутності та без повідомлення власника У подальшому подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Сторона обвинувачення в судові засідання не з"явилась, матеріали кримінального провадження суду не представила, окрім як ухвали про дозвіл на обшук та протоколу обшуку. Надала заяву, в які просить розглядати клопотання за відсутності прокурора та відмовити у задоволенні клопотання.

Орган досудового розслідування матеріали кримінального провадження слідчому судді не надав. Матеріали кримінального провадження витребовувалися неодноразово.

Враховуючи положення ст. 172, 174 КПК України, а також те, що представник володільця майна у відкритому судовому засіданні висловив усі свої доводи, надав обгрунтовані відповіді на питання слідчого судді, що виникли під час дослідження обставин у справі, розгляд клопотання здійснюється за наявними матеріалами.

Мотивація суду

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2023 року у справі № 210/1109/23 (пр. № 1-кс/210/1139/23) накладено арешт на майно, вилучене під час проведення 15 травня 2023 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільні телефони, ноутбук, системні блоки, зошити з записами.

Підставою для накладення арешту на вилучене майно, слугувало те, що перелічене в додатку до протколу обшуку від 15.05.2023 року майно, постановою слідчого від 15.05.2023 визнано речовими доказами на підставі ст. 98 КПК України.

Арешт накладено на підставі пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання розглянуто за відсутності вланика майна, так само й володільця примішення, в якому проводився обшук.

Адвокат ОСОБА_3 звертаючись до слідчого судді із клопотання про скасування арешту, накладеного на вилучене майно, посилається на те, що:

- вилучене майно не відповідає вимогам ст. 98 КПК щодо речових доказів, не використовувалося з метою вчинення злочину та не містить на собі його слідів, перебувало у добросовісному володінні ОСОБА_4 , який зареєстрований у встановленому порядку як суб"єкт господарювання, приміщення за адресою: АДРЕСА_1 прийняв у суборенду після внесення відомостей до ЄРДР у даному кримінальному провадженні.

- власник майна ОСОБА_4 , про розгляд клопотання про арешт майна повідомлений не був, будь-яких ухвал не отримував, на розгляд вказаного клопотання не викликався, у зв`язку із чим не розуміє підстави накладення такого арешту.

- відносно ОСОБА_4 кримінальні провадження не відкривалося органом досудового розслідування та йому не повідомлялося про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених особливою частиною КК України, ОСОБА_4 не є підозрюваним чи обвинуваченим, або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого, або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

- з моменту арешту майна пройшло майже 4 календарні місяці, підозра нікому не пред`явлена, арештоване майно не відповідає вимогам ст. 98 КПК України не використовувалося з метою вчинення злочину та не містить на собі його слідів, а тому відсутня потреба в перебуванні майна під арештом,

- під час обшуку не було знайдено жодних речей, документів, які б мали на собі сліди злочину, були знаряддям злочину або використовувались у злочинній діяльності, що вказує на відсутність підстав для визнання вилученого майна речовими доказами по вказаному провадженню.

- відсутні підстави вважати, що арештоване майно підлягатиме спеціальній конфіскації;

- майно набуте законним шляхом і використовувалось у законній підприємницькій діяльності.

Вирішуючи питання про наявність підстав для скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Виходячи із положень ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується для досягнення дієвості кримінального провадження. Норми, викладені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний перевірити можливість досягнення дієвості кримінального провадження без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, що узгоджується із п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, відповідно до якої при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК).

Згідно з п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Згідно частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .

Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З метою запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, з метою забезпечення в ході досудового розслідування проведення експертизи транспортного засобу, для виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального проступку, з метою збереження речових доказів накладено арешт на вищевказане майно.

За матеріалами кримінального провадження встановлено, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 , прийняв частину приміщення (205,4 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 у суборенду, відповідно до договору № 44-КР від 14.03.2023, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "управляюча Компанія Нерухомістю-2" (), для здійснення господарської діяльності.

В період часу з 27.02.2023 по 20.03.2023 ОСОБА_4 придбав вилучену комп`ютерну техніку та мобільні телефони, що підтверджується видатковими накладними, гарантійними талонами.

Встановлено, що слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшук будь-яких житлових та нежитлових приміщеннях, будівлях та спорудах за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення кола причетних до його вчинення осіб, а також відшукання та вилучення невизначеного кола речей та документів.

За змістом положень статей 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про подальшу чинність арешту майна, повного чи часткового скасування арешту, слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173, 174 КПК України враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для обвинувачених, третіх осіб.

Відповідні дані мають бути доведені сторонами час розгляду клопотання в порядку статті 174 КПК України, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Захід забезпечення кримінального провадження застосовано з метою попередження можливості зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, тобто арешт майна накладено з метою збереження речового доказу.

Досудове розслідування розпочато 31 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - "шахрайство, вчинене в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди потерпілому", спірне майно вилучено 15 травня 2023 року.

Під час розгляду клопотання на вимогу слідчого судді матеріали кримінального провадження не надані. Стороною обвинувачення не довела поза розумним сумнівом, що частина нежитлового приміщення площею 205,4 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке орендується ФОП ОСОБА_4 використовувалося у злочинних цілях, зокрема здійснення шахрайських дій.

Відповідно до ухвали про надання дозволу на проведення обшуку, за відомостями, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ТОВ «Н.С.К. СІТІ» ().

Слідчому судді не представлено належних та допустимих доказів, що ОСОБА_4 є причетним до події злочину, що могла мати місце на час реєстрації кримінального провадження (внесення відомостей до ЄРДР 31.01.2023), а так само є причетни або міг бути причетним до подальших злочинних дій, які є предметом досудового розслідування.

В матеріалах справи відсутні заяви потерпілих, протоколи їх допитів, зважаючи на те, що з моменту реєстрації провадження минуло більше 9-ти місяців.

Слідчому судді не представлено належних доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про те, що у вилучених мобільних телефонах, а також системних блоках містяться будь-які електронні документи, що стосуються клієнтських баз, шахрайських схем заволодіння грошовими коштами та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На момент розгляду клопотання, зважаючи на те, що з часу фізичного вилучення майна минуло 4 місяці, стороною обвинувачення не доведено, що вилучене майно підпадає під критерії речових доказів у розумінні статті 98 КПК України - ані висновків експертиз, ані протоколів огляду вилученого майна, які б могли підтвердити версію обвинувачення, яка існувала на момент санкціонування обшуку та арешту майна.

Так само на розгляд клопотання не представлено постанов слідчого про призначення комп`ютерно-технічних експертиз, об`єктом якої є комп`ютерна техніка та (або) комп`ютерні носії інформації, а метою пошук і закріплення доказів, з яких вбачалось би, що вилучене майно має бути представлено експертній установі для проведення досліджень.

Згідно з частини 2 статті 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

В той же час слідчому судді не представлено протоколів оглядів за участі спеціаліста із комп`ютерних технологій, вилучених 15.05.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , комп`ютерних систем, їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, на які накладено арешт, висновків експертів, чи постанов про призначення експертиз, а так само й доказів, що доступ до них обмежено їх власником та пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

За обставин, встановлених слідчим суддею, виключається вірогідність того, що вилучене майно може бути об`єктом кримінально протиправних дій, набуто кримінально протиправним шляхом або отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з протоколу обшуку, на місці обшуку знаходились щонайменш 25 осіб, встановлено їх анкетні дані, однак протоколи допиту цих осіб слідчому судді не представлено, незважаючи на те, що суд неодноразово відкладав судовий розгляд для з"ясування фактичних обставин у справі.

Крім того слідчий суддя враховує, що розгляд клопотання про арешт тимчасово вилученого майна здійснено за відсутності власника, а при постановлені ухвали про проведення обшуку відомості про належність майна конкретній юридичній особі були відомі органу досудового розслідування, та відповідно, суб"єкт господарювання був позбавлений права участі у розгляді клопотання.

Вбачається, що досудове розслідування здійснюється за фактом шахрайських дій, жодній особі не повідомлено про підозру. В той же час, у кримінальному провадженні проведено значну кількість обшуків, вилучено майно, встановлені особи, які працювали в офісних приміщеннях, де здійснювались обшуки. Однак, реальних доказів проведення слідчих дій щодо вилученого майна на розгляд клопотання не представлено.

ОСОБА_4 є третьою особою (ст. 64-2 КПК України), відносно майна якого застосовано захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна.

Допустимих та належних доказів, зібраних у встановленому порядку, які б поза розумнм сумнівом вказували на причетність ОСОБА_4 до злочинної організації, що за твердженням органу досудового розслідування здійснює шахрайські дії, а так само й що майно придбане за рахунок коштів, здобутих незаконним шляхом, під час розгляду клопотання не надано.

З клопотання про арешт майна та додатків до нього, а так само і з матеріалів клопотання про скасування арешту, не вбачається, що сторона обвинувачення наразі має належні та допустимі докази, отримані в межах цього кримінального провадження, на підтвердження того, що в дійсності вилучене майно, є предметом кримінального правопорушення, може зберегти на собі сліди злочину, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У кожному конкретному кримінальному провадженні при застосуванні видів обтяження, продовження їх чинності - в даному випадку арешту майна, - обов`язково мають бути наявні докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на початковій стадії досудового розслідування кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Вбачається, що подальше збереження чинності накладеного арешту на виявлені та вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , комп`ютерні системи, їх частини, мобільні термінали систем зв`язку, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

За матеріалами, які наявні в провадженні слідчого судді, неможливо достаменно та об"єктивно встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, тому слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення не доведено подальше збереження арешту, а стороною захисту доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі викладеного, за недоведеності необхідності подальшого застосування арешту майна, ненадання доказів, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, відсутності інших процесуальних підстав залишати чинність заходу забезпечення кримінального провадження, який при викладених в ухвалі мотивах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане від імені та в інтересах ОСОБА_4 слід задовольнити у повному обсязі.

У зв"язку з задоволенням клопотання та скасуванням арешту на тимчасово вилучене під час обшуку майно, останнє слід повернути заявнику клопотання - ОСОБА_4 (володільцю майна) , або його представнику - адвокату ОСОБА_3 ..

Керуючись статтями 130, 131, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане від імені та в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 31.01.2023 за №00000111 - задовольнити .

Скасувати арешт, накладений 16 травня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у справі № 210/1109/23 (пр. № 1-кс/210/1139/23) на майно, яке вилучено під час проведення обшуку у приміщенні у приміщенні «офісу» за адресою: АДРЕСА_1 , орендарем якого являється ФОП ОСОБА_4 , а саме:

- 38 системних боки без ідентифікуючих ознак, які упаковано в поліетиленові пакети та опечатано паперовою біркою з відповідним написом;

- 24 робочих мобільних телефони, які перебувають у вимкненому стані упаковано та опечатано в спеціальний пакет Національної поліції PSP 3027851.

Зобов"язати уповноважених осіб органу досудового розслідування - слідчих/ прокурорів, які здійснюють досудове розслідування/ включених до групи прокурорів у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 31 січня 2023 за №0000111 повернути ОСОБА_4 або його представнику (адвокату ОСОБА_3 ) вказане у абзаці другому резолютивної частини цієї ухвали майно.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу слідчого судді, що не підлягає оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1