18.10.2023 Єдиний унікальний номер 205/6243/23
1-кп/205/874/23
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
Провадження № 1-кп/205/874/23 Справа № 205/6243/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження №0000865 від 28.03.2020 та №0000732 від 16.05.2023 стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, українця, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушен ь, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України (надалі КК),

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 28.03.2020 приблизно о 19:00 годин знаходилися біля будинку №86-Б по вул. Андрійченка в м. Дніпро разом з раніше йому знайомими особами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , де побачили раніше незнайомого їм потерпілого ОСОБА_9 , який віз з собою велосипед марки «FUJI NEVADA».

Перебуваючи у вищевказаному місці та у вказаний час ОСОБА_3 вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою реалізації раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаного з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, за попередньою змовою групою осіб.

Після чого, діючи умисно, спільно, відкрито, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи спричинення майнової шкоди та свідомо бажаючи її настання, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи за попередньої змовою групою осіб разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підійшли до ОСОБА_9 і застосували до останнього фізичну силу, яка не є небезпечною для життя та здоров`я потерпілого, а саме ОСОБА_7 наніс удар свою рукою, стиснутою в кулак, в ліву сторону обличчя потерпілого ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_7 спробував вдарити потерпілого ОСОБА_9 повторно, однак потерпілий ОСОБА_9 закрив обличчя руками, тим самим запобіг спробі нанести йому повторний удар, в цей самий час ОСОБА_8 намагався своє рукою вдарити потерпілого ОСОБА_9 по обличчю один раз, однак потерпілий ОСОБА_9 запобіг спробі удару, після чого ОСОБА_10 спробував відштовхнути потерпілого ОСОБА_9 , однак потерпілий запобіг вказаній спробі, закривши обличчя руками та відступивши, тим самим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді: синця у лівій параорбітальній області з переходом на спинку носу, частково в скроневу та виличну область, що спричинено від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя ліворуч і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В цей час ОСОБА_3 заволодів велосипедом потерпілого марки «FUJI NEVADA», вартість якого становить 16 000 гривень, взявши велосипед та став його везти, тим самим відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_9 .

Потерпілий побачив ОСОБА_3 та окликнув останнього сказавши, аби той поклав його на місце і не чіпав, однак ОСОБА_3 не відреагував на зауваження потерпілого ОСОБА_9 .

Коли ОСОБА_8 та ОСОБА_10 побачили, що ОСОБА_3 заволодів майном потерпілого, всі співучасники злочину з місця скоєння злочину втекли з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 16 000 грн.

Крім того, ОСОБА_3 будучи обізнаний про Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» який відповідно до Указу Президента України від 1 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, вчинив корисливий злочин, а саме таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_11 .

Так, 10.05.2023 в період часу з 17:00 год. по 17:20 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 знаходився в приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де в нього раптово виник кримінально - протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме телевізора марки «HONDA» моделі: «HD LED245» з серійним номером: «09.14- 12143», що належить ОСОБА_11 .

ОСОБА_3 реалізовуючи свій кримінально - протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, цього ж дня, тобто 10.05.2023 в період часу з 17:00 год. по 17:20 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 зняв зі стіни вище вказаний телевізор марки «HONDA» моделі: «HD LED245» з серійним номером: «09. 14-12143», що належить ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі вказаний телевізор, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду у розмірі 2900 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному та суду пояснив, що дійсно він, при вказаних у цьому вироку обставинах, у вказаних місцях та у вказаний час разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викрали велосипед у потерпілого ОСОБА_9 , яким розпорядились на власний розсуд, а також викрав телевізор у потерпілого ОСОБА_11 , яким також розпорядився на власний розсуд.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 до суду не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили призначити покарання ОСОБА_3 у відповідності до вимог Закону та зазначили, що будь-яких претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не мають, що не перешкоджає розгляду кримінального провадження у їх відсутність.

Положеннями ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це означає, що суд, перш ніж постановити рішення про здійснення розгляду кримінального провадження на підставі зазначеної норми процесуального закону, повинен роз`яснити суть даної норми, при цьому не обмежитися цитуванням самої статті, а у доступній, чіткій та конкретизованій формі викласти її зміст, тим самим дати розгорнуте пояснення сторонам. Метою такого роз`яснення є однакове, правильне і точне розуміння усіма учасниками судового провадження змісту цієї норми, виявлення її сутності, яку законодавець вклав у словесне формулювання. Водночас, суд має упевнитися і в тому, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконатися у добровільності їх позицій (Постанова ККС ВС від 03.08.2023 у справі №281/181/21).

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, детально викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються та вважає за необхідне обмежитись дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Так, суд, допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суд про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, доходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (краджіка), вчинена в умовах воєнного стану та за ч. 2 ст. 186 КК, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. 65-67 КК, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК належать до категорії тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_3 раніше не судимий, визнав свою провину у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується посередньо.

До обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 наголошено, що „окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину (абзац п`ятий підпункту 4.1); „правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям (абзац четвертий підпункту 4.2).

Суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив крадіжку та грабіж, суспільно-небезпечні наслідки яких відвернуті шляхом повернення вилученого майна. Також, його дії отримали кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК, як тяжкий злочин тільки за ознакою його вчинення «в умовах воєнного стану», при цьому обстановка в якій він вчинив злочин не характеризувалась, як така, що пов`язана з воєнним діями або він використав умови воєнного стану при його вчиненні (крадіжка з зруйнованих або залишених приміщень особами, які тікали від війни тощо). За умови відсутності воєнного або надзвичайного стану, його дії охоплювались би частиною 1 статті 185 КК України, що є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд... при призначенні покарання у виді... позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд зазначає, що з огляду на дискреційні повноваження, суд вправі звільнити особу від відбування призначеного покарання з випробуванням за наявності для цього підстав.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

За вказаних вище обставин, з огляду на принцип індивідуалізації та домірності (пропорційності) покарання, який полягає, зокрема у адекватності застосованого заходу примусу та скоєного діяння, суд доходить висновку, що в даному конкретному випадку реальне відбуття обвинуваченим ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі буде непропорційним відносно вчиненого ним злочину, а мета покарання може бути досягнута без ізоляції його від суспільства, проте в умовах контролю за його поведінкою зі сторони державних органів.

Таким чином, суд, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, характер та обставини його вчинення, рівень їх суспільної небезпеки, реальні наслідки яких усунуті, вказані вище дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування залучався експерт для проведення судових товарознавчих експертиз №№1563-20 та №2708, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 витрати на її проведення на користь держави.

Питання речових доказів у цьому кримінальному провадженні вирішуються в порядку ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 2 ст. 186 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

На підстав ч. 2 ст. 124 КПК, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судових товарознавчих експертиз №1563-20 від 06.04.2020 у розмірі 108 гривень 96 копійок та №2708 від 14.06.2023 у розмірі 200 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді триманні під вартою скасувати, звільнивши останнього негайно з-під варти в залі суду.

Речові докази, яким визнано DVD-R диск з записами з камер відеоспостереження ломбарду ПТ «Ломабард ОНІКС» та договір про надання фінансового кредиту №DP-5.94501/0 від 10.05.2023 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження, а телевізор марки «Honda» моделі «HD LED 245» чорного кольору, який повернуто потерпілому вважати повернутим потерпілому за належністю.

Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК.

Копії вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1