606/2023/23 1-кс/606/528/23
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Теребовля заяву судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 про самовідвід у кримінальному провадженні №606/2023/23 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23.10.2023 року суддею Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 заявлено самовідвід у кримінальному провадженні №606/2023/23 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, з тих підстав, що вона при винесенні рішення під час розгляду адміністративної справи № 606/1583/23 за позовом ОСОБА_6 до Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, прийшла до висновку, що зі змісту постанови Теребовлянського суду від 22.02.2023 року у справі № 606/2196/22, яка залишена без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 20.04.2023 року, судом було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_6 , тоді як правильним прізвищем позивача є « ОСОБА_7 », що підтверджується копією паспорта позивача. З матеріалів справи не вбачається, що відносно позивача ОСОБА_6 виносилась постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 , достовірно знаючи про те, що постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.02.2023 року у справі № 606/2196/22, яка набрала законної сили, його притягнуто до адміністративної відповідальності, призначено покарання у виді штрафу та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік, усвідомлюючи, що протягом 1 року зобов`язаний утриматися від керування транспортними засобами, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус судців», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, керував транспортним засобом.

Дана обставина може викликати сумнів в учасників кримінального провадження щодо неупередженості судді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2023 року заяву судді ОСОБА_5 про самовідвід було передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Прокурор, захисник у судовому засіданні при вирішенні питання самовідводу судді покладаються на думку суду.

Заслухавши думку учасників судового засідання та дослідивши заяву про самовідвід, ознайомившись з матеріалами доданими до заяви, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 75 та 76 КПК України надає вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною 3 ст. 35 КПК України.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо гарантій справедливого розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та практики Європейського Суду з прав людини, сторони мають право на судовий процес із достатньою впевненістю в безсторонності суду, який вирішує його справу, забезпечує не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається, де суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики встановлено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Пунктом 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006) передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Із зазначеного, належить зробити висновок, що самовідвід це обов`язок, зокрема судді, метою якого є гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, який попереджає можливість скасування рішення з мотивів незаконності складу суду.

Судом встановлено, що до Теребовлянського районного суду Тернопільської області надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України (справа № 606/2023/23).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2023 року кримінальне провадження визначене до розгляду головуючому судді ОСОБА_5

Теребовлянським районним судом Тернопільської області 22.02.2023 року /справа №606/2196/23, яка залишена без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 20.04.2023 року/ ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Однак, суддею ОСОБА_5 ухвалено рішення в адміністративній справі за позовом адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 до Головного управління національної поліції в Тернопільській області, інспектора СРПП ВП №3 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільської області ОСОБА_8 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БАД №551051 від 02.08.2023 року, яким позовну заяву задоволено. Під час розгляду даної справи судом надано правову оцінку діям інспектора СРПП ВП №3 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільської області ОСОБА_8 під час зупинки водія ОСОБА_6 02.08.2023 року за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст. 122, ч.4 ст.126 КУПАП та застосовано до ОСОБА_6 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн., котрий будучи позбавленим права керування автомобілем керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», здійснив зупинку ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки поліцейським, чим порушив вимоги п.2.1 а, п.9.9 б, п.15.9 ПДР України. Також у зазначеному судовому рішення суддя вказалапро те, що судом було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_6 , тоді як правильним прізвищем позивача є « ОСОБА_7 », що підтверджується копією паспорта позивача та з матеріалів справи не вбачається, що відносно позивача ОСОБА_6 виносилась постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Дані обставини можуть викликати сумнів в учасників кримінального провадження щодо неупередженості судді, оскільки входять до формулювання обвинувачення.

23.10.2023 року суддею Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_9 заявлено самовідвід у кримінальному провадження відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України (справа № 606/2023/23).

Таким чином, подана заява про самовідвід судді містить дані, які унеможливлюють розгляд суддею ОСОБА_9 кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України (справа № 606/2023/23).

Враховуючи наведене, оцінивши мотиви самовідводу судді ОСОБА_5 з метою виключення будь яких сумнівів у безсторонності суду та дотримання права на справедливий суд в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд доходить висновку про обґрунтованість заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 та її задоволення.

Керуючись ст.35, 75, 80, 81 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву судді ОСОБА_5 про самовідвід у кримінальному провадженні №606/2023/23 задовольнити.

Кримінальне провадження №606/2023/23 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, передати до канцелярії суду для подальшого розподілу автоматизованою системою документообігу іншому складу суду в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя