Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0002036 від 30.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , як слідчий групи слідчих у даному кримінальному провадженні, за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на

- сорочку блакитного кольору, поміщена до спеціального пакету № WAR 1737502.

- штани жовтого кольору з паском чорного кольору, поміщені до спеціального пакету № WAR 1737501.

- кросівки «Nike Air» білого кольору з червоними вставками, поміщені до спеціального пакету WAR 1737509

з метою запобігання можливості приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, збереження речових доказів.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування за № 0002036 від 30.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.09.2023 року, у вечірній час доби, точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким з 2009 року спільно мешкав доглядаючи останнього, оскільки ОСОБА_6 не міг самостійно пересуватись у зв`язку із фізичними вадами.

У цей же дня, 27.09.2023 у вечірній час доби ОСОБА_5 перебуваючи за вищевказаною адресою помітив, що ОСОБА_6 , випорожнився в кімнаті де він мешкав та був весь у своїх виділеннях, що розлютило ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_5 , користуючись своєю фізичною перевагою над потерпілим ОСОБА_6 , силоміць почав тягнути потерпілого до ванної кімнати з метою проведення гігієнічних процедур. Знаходячись у ванній кімнаті вказаної квартири потерпілий ОСОБА_6 почав чинити опір, та в цей час у ОСОБА_5 , будучи обуреним такою поведінкою потерпілого, раптово виник злочинний умисел спрямований на позбавлення життя останнього.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_6 , тобто на умисне протиправне заподіяння його смерті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_5 , перебуваючи у ванній кімнаті квартири за вказаною адресою, схопив обома руками за шию ОСОБА_6 та почав його душити, поки останній не перестав подавати ознаки життя.

У результаті умисних злочинних дій ОСОБА_5 настала смерть ОСОБА_6 у вигляді механічної асфіксії внаслідок задушення.

Так, слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 30.09.2023 в період часу з 18 год. 43 хв. по 19 год. 12 хв., було проведено затримання особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчинені злочину під час якого було проведено особистий обшук в ході, якого було вилучено, а саме:

- сорочку блакитного кольору, поміщено до спеціального пакету

№ WAR 1737502.

- штани жовтого кольору з паском чорного кольору, поміщено до спеціального пакету № WAR 1737501.

- кросівки «Nike Air» білого кольору з червоними вставками, поміщені до спеціального пакету WAR 1737509.

Так, 30.09.2023, у відповідності до вимог ст. 98 КПК України, слідчим у провадженні винесено постанови про визнання вказаного вилучено майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене та враховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищенадені речі, являються речовими доказами у даному провадженні, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, крайньої необхідності проведення ряду експертних досліджень із вказаним речами, забезпечення прийняття законних, неупереджених і об`єктивних процесуальних рішень, а також слідчий вважає за необхідне накласти арешт на тимчасово вилучене майно (речові докази), у вигляді заборони користуватися і розпоряджатися будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

Слідчий належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Володілець майна належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме, нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання, у слідчого є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що відповідне майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст.170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також ураховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0002036.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0002036 від 30.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- сорочку блакитного кольору, поміщена до спеціального пакету № WAR 1737502.

- штани жовтого кольору з паском чорного кольору, поміщені до спеціального пакету № WAR 1737501.

- кросівки «Nike Air» білого кольору з червоними вставками, поміщені до спеціального пакету WAR 1737509 із забороною відчуження, розпорядження та користування ним.

Копію ухвали негайно вручити слідчому та прокурору для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя ОСОБА_1