ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 583/4511/21 Номер провадження 11-кп/814/987/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

11 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора : ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Охтирської Окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 14 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000380 від 06.06.2021,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою клопотання адвоката ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 задоволено.

Застосовано до обвинуваченого

ОСОБА_7 , уродженця с. Рівне, Генічеського району, Херсонської області, зареєстрованого та фактично продиваючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово за його місцем проживання та покладено ряд обов`язків.

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 про прожовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою відмовлено.

На судове рішення прокурором подана апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування ухвали та постановлення нової ухвали, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на два місяці без права внесення застави.

Перевіривши матеріали провадження, заслухавши пояснення учасників, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали, у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першої цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що прокурор оскаржує ухвалу суду, якою змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_7 та якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження останньому строку тримання під вартою.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року №4-р/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тобто, вказаним рішенням визнано неконституційними виключно положення щодо неможливості апеляційного оскарження ухвал про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення рішення по суті, що не стосується ухвали про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Отже, ухвала Лебединського районного суду Сумської області від 14 липня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Колегія суддів також зважає на позицію Верховного Суду, викладену в постанові № 51-7299км18 від 27 лютого 2019 року, згідно якої, якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала Лебединського районного суду Сумської області від 14 липня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, і суд під час її постановлення діяв в межах наданих йому повноважень, відсутні підстави для її перегляду в апеляційному порядку.

З огляду на призначення апеляційної скарги до розгляду, що тотожне відкриттю провадження, колегія суддів вважає, що правильним процесуальним рішенням по даній апеляційній скарзі буде закриття апеляційного провадження у зв`язку з неоскарженням ухвали суду в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 376,405,407,419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 14 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4