Справа № 471/1559/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000144 від 02.10.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Братське, Братського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не маючого на утриманні малолітніх дітей, інвалідом не являється, не маючого статусу депутата, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді сапера інженерно-саперного взводу аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем по мобілізації та проходячи військову службу на посаді сапера інженерно-саперного взводу аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 02 жовтня 2023 року близько 17 год. 36 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, на проїжджій частині, за адресою: навпроти будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, в особистих інтересах, достовірно розуміючи, що посвідчення водія є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, а також розраховуючи, що правоохоронці не запідозрять його у використанні підробленого документу для посвідчення своєї особи та спеціальною статусу у частині підтвердження права на керування транспортними засобами, пред`явив та надав для перевірки співробітникам поліції (за їх законною вимогою) завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія на своє ім`я серії НОМЕР_2 , номер НОМЕР_3 , видане 12.01.2023 року ТСЦ № 8047, яке незаконно придбав через невстановлену особу.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що він, маючи військове звання "солдат", зарахований до особового складу військової частини та призначений на посаду сапера інженерно-саперного взводу аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 . У жовтні 2023 року у вечірній час керуючи автомобілем «ВАЗ-2109» із реєстраційним номером НОМЕР_4 навпроти будинку АДРЕСА_2 , він був зупинений працівниками поліції.

Він достовірно знав, оскільки на водія не навчався, іспити не складав, посвідчення водія не отримував, що його посвідчення водія є підробленим, на законну вимогу працівника поліції, пред`явив та надав для перевірки завідомо підроблений офіційний документ, а саме - посвідчення водія на своє ім`я серії НОМЕР_2 , номер НОМЕР_3 , видане 12.01.2023 року ТСЦ № 8047, яке незаконно придбав через невстановлену особу за допомогою соціальної мережі "Фейсбук".

Стороною обвинувачення надані та досліджені наступні докази:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження № 0000144 від 02.10.2023 правова кваліфікація ч. 4 ст. 358 КК України;

- рапорт про отримання заяви та зареєстрованого ЄО № 2725 від 02.10.2023 року як підроблення документів;

- рапорт працівника поліції від 02.10.2023 року про виявлення підробленого посвідчення водія;

- протокол огляду місця події від 02.10.2023 року з фототаблицями до нього, згідно якого виявлено та вилучено працівникамиполіції посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_2 , номер НОМЕР_3 , видане 12.01.2023 року ТСЦ № 8047,

- висновок експерта № СЕ -19/115-23/13726-ДД від 09.10.2023 року згідно якого всі зображення та записи, крім підпису в графі під номером 7, в посвідченні водія із серією та номером серії НОМЕР_2 , номер НОМЕР_3 , видане 12.01.2023 року ТСЦ № 8047 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нанесені кольоровим знакодрукуючим пристроєм струменевого типу друку. Бланк посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_5 , видане 12.01.2023 року ТСЦ № 8047 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зміни в первинний зміст тексту посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_5 , видане 12.01.2023 року ТСЦ № 8047 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не вносились;

- повідомлення ТСЦ МВС №4844 від 06.10.2023 року № 31/14/4-1625 про те, що на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформація щодо видачі посвідчення водія серії НОМЕР_5 в Єдиному державному реєстрі МВС відсутня.

Суд провів судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Вказані показання обвинуваченого щодо часу і місця, де відбувалися події, способу вчинення кримінального правопорушення, суд визнає належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а саме: в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності або ж відсутності у обвинуваченого умислу та щодо способу вчинення кримінального правопорушення (злочину), а також наслідків, що настали.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачений погодився з недоцільністю дослідження усіх зібраних в ході досудового розслідування доказів, так як повністю згодний з обставинами, встановленими досудовим слідством та визнає їх.

Обвинувачений дав у судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю та деталях збігаються з викладеними фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення та між собою, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

За такого, переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження та правову кваліфікацію своїх дій, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, роз`яснивши йому наслідки такого порядку розгляду справи та переконавшись, що він усвідомлює їх, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання у відповідності до положень Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, доведених перед судом.

Дії ОСОБА_4 , суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особливості й обставини їх вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Також,суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, є військовослужбовцем, згідно службової характеристики характеризується посередньо, має постійне місце проживання, сім`ї не має, проживає один, на обліку у Вознесенському РС №2 філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях не перебуває, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, суд враховує особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, ставлення до вчиненого.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді штрафу у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1673,00 гривень.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Братськогорайонного суду Миколаївської області від 04.10.2023 року, скасувати.

Цивільний позов не пред`явлений.

По даному кримінальному провадженню запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 04.10.2023 року, скасувати.

Речові докази:

- посвідчення водія серії НОМЕР_2 , номер НОМЕР_3 , видане 12.01.2023 року ТСЦ № 8047 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що поміщене до сейф-пакету КІV 1123035 та долучено до матеріалів даного кримінального провадження - залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1673,00 гривень за проведення судової експертизи.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1