ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 634/453/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1037/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу прокурора Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Сахновщинського районного суду Харківської області від 27 червня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 9000025 від 07.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 27 червня 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 9000025 від 07.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України повернуто прокурору.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що заволодіння банківською карткою не утворює складу злочину, передбаченого статтею 185 КК України, а є окремим самостійним видом іншого злочину. В обвинувальному акті відсутні дані про час, дату, місце та спосіб зняття або переведення коштів з банківської картки, наявність чи відсутність у особи умислу. Не розкрито роль особи, яка здійснювала зняття чи переведення коштів, не вказані суб`єктивні ознаки кримінального правопорушення. Суд зазначив, що з реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається інформації про рух коштів. Крім того, в обвинувальному акті міститься посилання на Указ Президента України, яким було продовжено дію воєнного стану до 21.11.2022, тоді як подія кримінального правопорушення мала місце в січні 2023 року. При викладенні фактичних обстави наявні суттєві суперечності, що порушують право обвинуваченого на захист та права потерпілого.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Сахновщинського районного суду Харківської області від 27.06.2023 року скасувати, обвинувальний акт у кримінальному провадженні повернути до суду першої інстанції для розгляду по суті зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор вказує на те, що на даній стадії провадження суду не уповноважений давати оцінку викладеним фактичним обставинам та пред`явленому обвинуваченню. Твердження суду про те, що встановлені недоліки обвинувального акту позбавляють обвинуваченого права на належний захист та порушують права потерпілого, є надуманими. Обвинуваченому роз`яснювалися його права, він зі своїм захисником наполягав на призначенні справи до судового розгляду. Крім того, прокурор не позбавлений права змінити обвинувачення. Від обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 надійшла заява, в якій вони просили проводити апеляційний розгляд без їх участі.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

За змістом частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю її доводів щодо відповідності обвинувального акту вимогам статті 291 КПК України, в тому числі вимог, передбачених пунктом 5 частини 2 цієї статті. Зазначені обставини підтверджуються змістом обвинувального акту, який за своєю структурою має три чітко визначені частини, а саме: формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин злочину, що інкримінується обвинуваченому, тобто ті обставини, які вважає встановленими саме сторона обвинувачення, як того вимагає пункт 5 частини 1 статті 291 КПК України, а також правову кваліфікацію цього злочину з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

З мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що суд фактично аналізує суб`єктивну та об`єктивну сторони кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , що на даному етапі провадження є передчасним.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що питання щодо доведення винуватості чи невинуватості особи, перевірка наявності умислу, його спрямованості, підтвердження ролі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину є завданнями судового розгляду та вирішується в ході судового розгляду провадження по суті, а не на стадії підготовчого судового провадження.

Зазначені в ухвалі суду обставини підлягають з`ясуванню безпосередньо під час судового розгляду, оскільки доведення елементів кримінального правопорушення, обґрунтованості обвинувачення зібраними доказами покладається на прокурора під час судового розгляду, а суд, відповідно до норм частини 6 статті 22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо повернення обвинувального акту з наведених підстав, залишив поза увагою положення частини 1 статті 338 КПК України, відповідно до якої з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. Посилання суду на те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування та в матеріалах справи відсутня інформація про рух коштів на банківському рахунку, не узгоджується з вимогами статті 291 КПК України, відповідно до якої надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється. Не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору також та обставина, що в обвинувальному акті міститься посилання на Указ Президента України, яким було продовжено дію воєнного стану до 21.11.2022. Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а висновки суду щодо суті пред`явленого обвинувачення - є передчасними, оскільки вони висловлені судом без дотримання процедури судового розгляду.

Колегія суддів вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 відповідає вимогам статті 291 КПК України та не містить істотних недоліків, що можуть обумовлювати необхідність повернення обвинувального акту прокурору саме в розумінні положень статті 291 КПК України.

За таких обставин, висновки суду, щодо невідповідності обвинувального акту вимогам статті 291 КПК України є необґрунтованими, а повернення обвинувального акту прокурору може негативно вплинути на розумність строків судового розгляду кримінального провадження, передбачених статтею 7 пунктами 2, 21 та статтями 9, 28 КПК України.

Вирішуючи питання про подальший рух провадження, після скасування ухвали, колегія суддів виходить з наступного.

Порушення судом першої інстанції вимог статті 370 КПК України та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в частині 1 статті 415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог частини 6 статті 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК України.

Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені пунктами 1, 2, 15, 21 частини 1 статті 7 КПК України верховенство права, законність, розумність строків, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у статті 370 КПК України.

Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржувану ухвалу належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись частиною 6 статті 9, статтями 404, 405, пуктом 6 частини 1 статті 407, частиною 1 статті 412, статтями 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Сахновщинського районного суду Харківської області від 27 червня 2023 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: