КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 03 листопада 2023 року про продовження запобіжного захожу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, строком на 60 діб, до 01 січня 2024 року включно,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03 листопада 2023 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, строком на 60 діб, до 01 січня 2024 року включно. Раніше визначену ухвалою суду заставу в розмірі 214 720 гривень залишено без змін.

Рішення суду мотивовано наявністю ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема, тим що обставини, які послужили підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 03 листопада 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 скасувати, та обрати щодо ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник вважає, що судом при ухваленні судового рішення порушено вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України щодо обґрунтованості розміру застави, співмірної з можливостями обвинуваченого і достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Окрім того, на думку апелянта, визначений слідчим суддею на досудовому провадженні розмір застави повинен бути зменшений, оскільки в судовому засіданні від 03 листопада 2023 року суддею не були враховані обставини, а саме: відсутність інших підозр або кримінальних справ щодо обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи, майновий стан обвинуваченого, наявність постійного місця проживання на території України.

Окрім того, суддею не було враховано, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні і прокурором не доведені, що підтверджується записом судового засідання.

Зокрема, щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, апелянт звертає увагу суду, що ОСОБА_6 є відповідальним громадянином, який максимально сприяє слідству, так як вважає себе не винуватим в інкримінованому злочині. Обвинувачений зобов`язується на час суду проживати на території України, а сторона захисту забезпечить йому цю можливість.

Щодо незаконного впливу на свідків, потерпілих, інших осіб причетних до вчинення злочину, у цьому ж кримінальному провадженні, експерта та спеціаліста апелянт зазначає, що за весь період досудового розслідування не встановлено жодного факту незаконного впливу з боку ОСОБА_6 на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста, даний ризик існує лише в уяві слідства, оскільки ОСОБА_6 не причетний до інкримінованого йому злочину.

Щодо того, що ОСОБА_6 може знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, захисник вказує на те, що органами досудового слідства було вилучено все, що становило інтерес для слідства, а справу вже передано до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, яка набрала чинності 14.01.2021, у зв`язку з відсутністю клопотання захисника про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок викладений в ухвалі Деснянського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року щодо підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.

Так, суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст. 178 КПК України.

Так, суд дослідивши матеріали провадження, прийшов до висновку, що ризики, які слугували підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою наразі не відпали, а в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання під вартою.

Окрім того, судом враховано, що ОСОБА_6 є раніше неодноразово судимою особою, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку під час судового розгляду.

Що стосується доводів захисника про те, що при прийнятті рішення про застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави у максимальному розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, судом не обґрунтовано такого висновку є безпідставними.

Так, з оскаржуваного судового рішення убачається, що суд не визначав обвинуваченому розмір застави, а лише зазначив, що визначений раніше розмір застави відповідає обставинам кримінального правопорушення, майновому та сімейному стану обвинуваченого та інших даних, які містяться в матеріалах провадження.

Посилання захисника про те, що суддею не були враховані обставини, а саме: відсутність інших підозр або кримінальних справ щодо обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи, наявність постійного місця проживання на території України є безпідставними, оскільки суддею було враховано особу обвинуваченого, який неодноразово судимий і обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та проживання, на думку колегії суддів, не нівелюють ризиків, які стали підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Щодо стосується доводів апелянта про те, що обвинувачений ОСОБА_6 вважає себе невинуватим у інкримінованому йому злочині, то колегія суддів звертає увагу на те, що на стадії судового розгляду кримінального провадження суд позбавлений можливості давати оцінку обґрунтованості підозри, яка оголошена обвинуваченому, оскільки судом розглядається обвинувальний акт, у якому викладені фактичні обставини кримінального провадження, які потребують перевірки на предмет доведеності чи недоведеності висунутого обвинувачення.

Питання обґрунтованості підозри було предметом розгляду при обранні запобіжного заходу, а при продовженні строку дії запобіжного заходу суд перевірив обставини щодо наявності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу.

Що стосується доводі апелянта про те, що прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведені, є неспроможними, позаяк прокурор у своєму клопотанні про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтував наявність ризиків, зокрема, ризик переховування від суду обґрунтований тим, що ОСОБА_6 офіційно не працює, дітей немає, не одружений, тобто немає міцних соціальних зв`язків, а тому враховуючи воєнний стан в Україні, а також те, що деякі регіони непідконтрольні державі, з метою уникнення покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватись від суду.

Окрім того, прокурор посилаючись на наявність ризику незаконного впливу на свідків, зазначив, що обвинувачений обізнаний про анкетні дані свідків у кримінальному провадженні, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_6 шляхом вмовляння, погроз, підбурювання до дачі неправдивих показань може незаконно впливати на них, а тому більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду.

Отже доводи захисника про те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними.

Таким чином, колегія суддів, вважаючи законною і обґрунтованою ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 422-1 КПК України,колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 03 листопада 2023 року про продовження запобіжного захожу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, строком на 60 діб, до 01 січня 2024 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 754/12541/23

Провадження №11-кп/824/5733/2023

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Доповідач ОСОБА_1