Номер справи 703/552/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла кримінальне провадження від 17.11.2023 під №0000905 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.07.2022 Черкаським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

у с т а н о в и в :

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою судді від 13 лютого 2024 року у вказаному провадженні призначено підготовче судове засідання.

У відповідності до положень ч.2 ст.31 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснення право на звернення з клопотанням про розгляд даного кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів.

Клопотання про розгляд даного кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів від обвинуваченого ОСОБА_5 не надійшло.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив про можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, зважаючи на його підсудність Смілянському міськрайонному суду Черкаської області, відсутність підстав для закриття чи зупинення провадження.

Потерпіла підтримала думку прокурора щодо можливості призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Частиною1 статті 315 КПК України передбачено, що якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 вищезазначеної статті. Пов`язані з підготовкою до судового розгляду кримінального провадження питання, що передбачені ст. 315 КПК України вирішені, підготовчі дії виконані, тому перешкоди для призначення судового розгляду відсутні.

Судовий розгляд слід проводити у відкритому судовому засіданні.

З урахуванням положень ч.2 ст.314-1 КПК України, підстави для надання доручення органу з питань пробації, з метою складання досудової доповіді, відсутні.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб без можливості внесення застави.

Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2023 року відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого була продовжена та закінчується 14 лютого 2024 року. Враховуючи, що строк вказаного запобіжного заходу закінчується 14 лютого 2024 року, та приймаючи до уваги, що ризики, які були враховані при застосуванні вказаного запобіжного заходу не зменшилися, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 , зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та його особи, який не одружений, не працює, неповнолітніх дітей на утримані не має, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення; з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора та продовження застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, де мешкає зі своєю матір`ю, якій виповнилося 69 років, що, на думку сторони захисту, свідчить про наяність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

Суд, врахувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Як встановлено під час підготовчого судового засідання, ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2023 року під час досудового розслідування кримінального провадження №0000905 щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який було продовжено ухвалою слідчого судді цього ж суду від 16 січня 2024 року, та дія якого закінчується 14 лютого 2024 року.

Провести судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у строк дії вказаного запобіжного заходу не представляється можливим з об`єктивних причин, які не залежать від суду.

При застосуванні слідчим суддею щодо ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу та його продовженні було враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він той час підозрювався, а на даний час обвинувачується, особу обвинуваченого, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання судом встановлено, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовженні, не зменшилися, не втратили своєї актуальності та продовжують існувати на даний час.

Так, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, будучи раніше засудженим за вчинення тяжкого злочину проти життя та здоров`я, належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та через невеликий проміжок часу, після призначення йому за вироком суду покарання із застосуванням ст.75 КК України, знову обвинувачується у вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я, що є наслідок смерть людини, та достовірно усвідомлюючи суворість можливого призначення йому покарання за злочин, у разі доведеності його вини, хоча і має зареєстроване та постійне місце проживання, однак не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працевлаштований, офіційних джерел прибутку не має, суд вважає, що він, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 , достовірно усвідомлюючи можливість настання негативних для себе наслідків у вигляді призначення йому покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, з метою його уникнення, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, які до даного часу судом не допитані. При цьому, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_5 відкриті матеріалами кримінального провадження, в якому наявні відомості щодо анкетних даних потерпілої та свідків, а також місце їх проживання, та приймаючи до уваги, що він раніше був засуджений та на даний час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з застосуванням насильства, суд не виключає можливість поза процесуального спілкування обвинуваченого з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні, та здійснення на них як фізичного, так і морального тиску, з метою схиляння до зміни показів.

Згідно п.4, 5 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 , хоча має зареєстроване та постійне місце проживання, однак не працевлаштований, не одружений, на його утриманні малолітні та неповнолітні діти не перебувають, у межах іншого кримінального провадження, за результатами розгляду якого його було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання, до нього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, внаслідок чого він протягом певного проміжку часу утримувався в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

Сам по собі факт наявності у обвинуваченого ОСОБА_7 зареєстрованого та постійного місця проживання не є єдиною, передбаченою ст.178 КПК України, на підставі якої суд визначає наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а факт проживання обвинуваченого спільно з матір`ю, які виповнилося 69 років, як на це вказує сторона захисту, є недоведеним.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доцільність збереження застосуваного щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим клопотання прокурора слід задовольнити, натомість у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який не зможе запобігти встановленим під час розгляду клопотання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слід відмовити.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.177, 178, 314-316, 331, 336, 369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 год. 30 хв. 27 лютого 2024 року у приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області (м. Сміла, вул. Пилипа Орлика, 15).

Розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів - до 12 квітня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж судового розгляду кримінального провадження.

У задоволенні клопотань обвинуваченого та захисника про застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала, в частині продовження застосування запобіжного заходу, набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду скарги апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Копії ухвали направити начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Повний текст ухвали оголошений о 12 год. 50 хв. 14 лютого 2024 року.

Суддя ОСОБА_1