Справа № 676/6466/23
Провадження № 1-кп/676/103/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2024 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої, адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
за ч. 1 ст. 125 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_7 26.08.2023 року близько 11 год. 20 хв. на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час словесного конфлікту з матір`ю потерпілою ОСОБА_5 , реалізовуючи свій протиправний умисел, пов`язаний з домашнім насильством щодо особи, з якою винний перебував в сімейних відносинах, з метою спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи в положенні стоячи навпроти потерпілої, умисно наніс один удар правою ногою в область живота з правого боку, внаслідок чого заподіяв потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у вигляді двох синців на правій боковій поверхні черевної стінки, на зовнішній поверхні верхньої третини правої гомілки.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав та суду пояснив, що в серпні 2023 року приїхав до будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає його бабуся. Всередині будинку перебувала його мати ОСОБА_5 , яка щось шукала. Після того як запитав її що вона шукає, ОСОБА_5 почала йти на нього та виштовхувати з будинку. Неодноразово попереджав її не підходити, однак вона не зважала і тоді змушений був двічі застосувати до неї газовий балончик. ОСОБА_5 продовжувала йти на нього і тому він з метою самооборони вдарив її рукою в грудну клітину справа в область ребер. Після чого мати заплакала, відійшла на 2м та впала не землю, голосячи, що він її вдарив ногою. На її крики прибігли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких він попередив про застосування газового балончика ще й до них. Впевнений, що мати хотіла його вдарити бачив це в її очах, тому випередив її та з метою самооборони наніс удар першим. ЇЇ плач та крики про удари ногами, вважає симулюванням.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина в скоєному повністю доведена поясненнями потерпілої, свідка та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.
Так, потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що в серпні 2023 року прийшла за місцем проживання свекрухи, яка в той час перебувала в лікарні, по АДРЕСА_2 . Всередині будинку побачила свого сина ОСОБА_7 , який, на її думку, перебував в стані наркотичного сп`яніння. Злякавшись, почала бігти на нього щоб покинути будинок, а він в свою чергу схопив її за руку та почав застосувувати до неї газовий балончик, від якого взагалі перестала бачити. Вирвавши свою руку, намагалась вибігти на ззовні, але в цей момент відчула сильний удар в черевну порожнину справа. Від удару почала задихатись та впала коліньми на землю. Впевнена, що ОСОБА_7 вдарив її ногою, зважаючи на значну силу удару, площу ушкодження та відстань між ними. На її крики прибігли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з якими вона приїхала та які в подальшому відвезли її до лікарні. Жодних розмов чи конфліктів в той момент з обвинуваченим не мала. Не провокувала його на застосування насильства щодо неї. Заперечила наявність будь-яких спорів щодо нерухомості, оскільки будинок, де сталась подія, належить її чоловіку. До обвинуваченого не має жодних претензій. При призначенні покарання поклалась на думку суду.
Пояснення потерпілої ОСОБА_5 повністю узгоджуються з даними дослідженого судом протоколу проведення слідчого експерименту з відеофіксацією від 06.09.2023 року (т. 2 а.с. 40-43) відповідно до якого ОСОБА_5 розповіла та відтворила в деталях, коли, де та за яких саме обставин обвинуваченим ОСОБА_7 було нанесено їй один удар ногою в область черевної порожнини справа, а також застосовано газовий балончик, що підтверджує механізм спричинення тілесних ушкоджень та їх локалізацію.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що на прохання товариша ОСОБА_8 разом з ним та потерпілою ОСОБА_5 допомагав змінити замки на вхідних дверях в будинку в с. Довжок. Завершивши роботу, пішли ставити інструменти до автомобіля і в цей момент почули крики ОСОБА_5 про допомогу. Прибігши на крик, побачив як потерпіла ймовірно від сторонньої сили падає спиною на землю біля будинку, а її син ОСОБА_7 в цей момент застосовує до неї перцевий балончик. При цьому, вона жодного супротиву обвинуваченому не чинила. Потерпіла кричала, що син її вдарив ногою в живіт, трималась за живіт, не могла дивитись на очі. Після події одразу відвезли ОСОБА_5 до лікарні. Не бачив момент спричинення удару. Крім обвинуваченого ОСОБА_7 на місці події нікого не було.
Пояснення свідка ОСОБА_9 знайшли своє відображення в даних протоколів проведення слідчих експериментів за його участю та свідка ОСОБА_8 від 05.09.2023 року (т. 2 а.с. 30-33, 35-38) відповідно до яких ОСОБА_10 та ОСОБА_8 кожен окремо розповіли та відтворили в деталях, коли, де та за яких саме обставин стали очевидцями отримання потерпілою ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, підтвердивши, що в момент падіння потерпілої на землю поряд з нею знаходився лише обвинувачений, який розпилював на неї перцевий балончик.
Даними протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.08.2023 року (т. 2 а.с. 9) згідно з якими потерпіла ОСОБА_5 заявила, що 26.08.2023 року близько 11 год. 21 хв. по вул. Гагаріна, 1 в с. Довжок Кам`янець-Подільського району ОСОБА_7 умисно заподіяв їй тілесні ушкодження. Наступного дня, до ЄРДР внесено відомості по даному факту з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.
Даними довідки Кам`янець-Подільського травматологічного пункту № 7064 від 26.08.2023 року (т. 2 а.с. 13) згідно з якими ОСОБА_5 звернулась до медичного закладу 26.08.2023 року з діагнозом Забій грудної клітини справа. Хімічний опік обличчя (від газового балончика).
Даними висновків судово-медичної експертизи № 323 від 28.08.2023 року та № 366 від 07.09.2023 року (т. 2 а.с. 16-17, 45-46) відповідно до яких в потерпілої ОСОБА_5 виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді двох синців на правій боковій поверхні черевної стінки, на зовнішній поверхні верхньої третини правої гомілки, які могли утворитись внаслідок ударів тупими твердими предметами з ребристо-фрагментарною (підошвова поверхня взуття) в термін та при обставинах, що вказані в матеріалах кримінального провадження (26.08.2023 року), садна на передній поверхні правого колінного суглобу, яке могло утворитись при падінні на шорохувату травмуючу поверхню в термін та при обставинах, що вказані в матеріалах кримінального провадження (26.08.2023 року). Враховуючи обставини справи, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень можливе їх утворення за обставин, які вказані у протоколі проведення слідчого експерименту від 06.08.2023 року за участю потерпілої ОСОБА_5 . Діагноз Забій грудної клітки справа. Хімічний опік газовим балончиком обличчя, виставлений в довідці Кам`янець-Подільського травматологічного пункту № 7064 від 26.08.2023 року, виставлений на основі скарг об`єктивними медичними даними та клінічними проявами не обгрунтований, тому не підлягає судово-медичній оцінці.
Відповідно до даних протоколу слідчого експерименту з відеофіксацією від 13.09.2023 року (т. 2 а.с. 65-68) обвинувачений ОСОБА_7 на місці події розповів та відтворив всі обставини події, з яких вбачається, що зайшовши всередину будинку, де перебувала ОСОБА_5 , яка щось шукала по шухлядах, запитав її що вона шукає. Вона в свою чергу почала йти на нього, ігноруючи його застороги не наближатись до нього. Коли обоє опинились на вулиці, двічі розпилив в бік потерпілої газовий балончик, однак вона все одно продовжувала йти на нього. Тоді поклав балончик до правої кишені штанів та вдарив ОСОБА_5 кулаком правої руки в область ребер справа, яка схопившись за місце удару почала кричати, відійшла та впала на коліна. В цей момент підійшли її знайомі, які її забрали.
Згідно з даними висновку експерта № 347 від 14.09.2023 року (т. 2 а.с. 70-71) враховуючи характер, локалізацію утворення тілесних ушкоджень та матеріали справи, дані протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 в частині наніс один удар кулаком руки правий бік в область ребер ОСОБА_5 є малоймовірними.
Судом встановлено правомірність проведення слідчих дій в даному кримінальному провадженні, а саме слідчих експериментів, шляхом дослідження заяв про добровільний дозвіл на їх проведення.
Сукупність зазначених доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (проступку). У суду немає жодних підстав ставити під сумнів пояснення потерпілої ОСОБА_5 , яка чітко вказала, що саме обвинувачений заподіяв їй тілесні ушкодження шляхом нанесення одного удару ногою в область черевної порожнини справа одразу після розпилення в її сторону перцевого балончика. Надані потерпілою пояснення є послідовними, підтвердженими в судовому засіданні поясненнями очевидця подія свідка ОСОБА_9 , який ствердив, що прибігши разом з ОСОБА_8 на крик потерпілої про допомогу, побачив як вона падає на землю ймовірно від сторонньої сили, а поряд з нею знаходився лише її син - обвинувачений ОСОБА_7 , який розпилював в її бік перцевий балончик. Вказані пояснення свідка ОСОБА_9 знайшли своє підтвердження в протоколах слідчого експерименту з самим ОСОБА_9 , а також свідком ОСОБА_8 , який також був очевидцем події, однак у зв`язку зі смертю не зміг надати пояснення в судовому засіданні. Крім того, пояснення потерпілої ОСОБА_5 узгоджені з дослідженими матеріалам кримінального провадження протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.08.2023 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_5 одразу в день події повідомила про спричинення їй тілесних ушкоджень саме обвинуваченим ОСОБА_7 , довідкою травматологічного пункту, протоколом слідчого експерименту за її участю, а також висновками судово-медичних експертиз, якими зафіксовано тілесні ушкодження та механізм їх спричинення, який відповідає поясненням саме потерпілої ОСОБА_5 .
З огляду на зазначене вище та враховуючи висновки судово-медичної експертизи № 366 від 07.09.2023 року та № 347 від 14.09.2023 року, згідно яких тілесні ушкодження, виявлені в потерпілої ОСОБА_5 , могли утворитись внаслідок ударів тупими твердими предметами з ребристо-фрагментарною поверхнею (підошвова поверхня взуття) за обставин, які вказані у протоколі проведення слідчого експерименту від 06.08.2023 року за участю потерпілої ОСОБА_5 , при цьому утворення їх внаслідок удару руки як вказує обвинувачений ОСОБА_7 є малоймовірним, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 щодо спричинення потерпілій тілесних ушкоджень не ногою, а рукою не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.
Крім того, твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про нанесення потерпілій удару з метою самооборони, на думку суду є надто суб`єктивним, надуманим та безпідставним, оскільки спростовується поясненнями в судовому засіданні як самої потерпілої так і обвинуваченого, які не вказували про передування конфлікту між ними, вчинення потерпілою ОСОБА_5 будь-яких реальних дій, які б свідчили про ймовірне застосування нею насильства до обвинуваченого чи віктимної поведінки потерпілої. Тобто, судом в даній ситуації не встановлено наявність загрози для життя чи здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , яка могла б виправдати здійснення ним самозахисту у такий спосіб.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд в ході судового слідства встановив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , що виразилось в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження, містить склад кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. ОСОБА_7 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
При обранні обвинуваченому міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, конкретні обставини справи.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
ОСОБА_7 не судимий, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання компрометуючими даними КП «УК Житловик» щодо нього не володіє. Однак, зважаючи на відсутність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, який жодним чином не розкаюється у вчиненому, що свідчить про можливість повторного вчинення такого року дій, потерпілою є рідна матір обвинуваченого, яка не позбавлена щодо нього батьківських прав, що є обставиною, що обтяжує покарання, відсутність в обвинуваченого офіційного працевлаштування або інших джерел отримання доходів, що позбавляє суд призначити покарання у виді штрафу чи виправних робіт, передбачених санкцією ст. 125 КК України, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 в ході досудового та судового розгляду справи не обирався. Таких підстав обирати йому будь-який із запобіжних заходів, до набрання вироку законної сили, суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази згідно постанови про визнання предмету речовим доказом та вирішення питання про його зберігання від 21.08.2023 року (т. 2 а.с. 53, 54) - залишити обвинуваченому ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.
Суддя