ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора представник ПрАт «Боровицьке», представник ПП «Отава»; ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; адвокат ОСОБА_7 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Черкаської окружної прокуратури на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.11.2023 року про відмову у задоволенні клопотання заступника керівника Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001393,

в с т а н о в и л а:

16.10.2023 року до суду звернувся заступник керівника Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на човен рибальський дерев`яний сірого кольору ЯЧК 87-38 з двигуном марки «НЕПТУН», модель 23, серійний номер 4М0991; човен рибальський дерев`яний сірого кольору ЯЧК 0808 з двигуном; човен рибальський дерев`яний сірого кольору ЯЧК 0369 з двигуном марки «SUZUKI» DF60A, серійний номер 06003F-969452; човен рибальський дерев`яний сірого кольору ЯЧК 0325 з двигуном марки «YAMAHA»; човен рибальський алюмінієвий, ЯЧК 0807 з двигуном марки «YAMAHA» F60FET, серійний номер 6 С 5 L 1093879.

Клопотання мотивує тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали оперативного підрозділу про те, що риболовецькі човни, які перебувають на риббригадах розташованих в с. Топилівка, с. Тіньки, с. Сагунівка, с. Боровиця, с. Рацеве, Черкаського району, мають ознаки знищення, підробки або заміни ідентифікаційних номерів, номерів двигунів або заміни без дозволу відповідних органів номерної панелі ТЗ (ЄО - 43219 від 25.09.2023).

За вказаним фактом сектором дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001393 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України.

Враховуючи встановлення факту вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України, 05.10.2023 з 15 год. 10 хв. по 16 год. 50 хв. було проведено огляд на території Державної екологічної інспекції біля річки Дніпро в акваторії Кременчуцького водосховища в адміністративних межах м. Черкаси, Черкаської області за координатами 49,48218 Пн., 32,00469 Сх, в ході якого, було виявлено та вилучено вказані вище човни.

Прокурор у клопотанні вказує, що у зв`язку із тим, що рибальські човни, які перебувають на території Державної екологічної інспекції біля річки Дніпро в акваторії Кременчуцького водосховища в адміністративних межах м. Черкаси, Черкаської області за координатами 49,48218 Пн., 32,00469 Сх, мають ознаки знищення, підробки або заміни ідентифікаційних номерів, номерів двигунів або заміни без дозволу відповідних органів номерної панелі ТЗ, з метою подальшого запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вилученого майна (речових доказів) виникла необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно, яке є предметом та знаряддям вчиненого кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.11.2023 року в задоволенні клопотання заступника керівника Черкаської окружної прокуратури про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001393 відмовлено.

Ухвала суду обґрунтована тим, що слідчий суддя позбавлений можливості встановити, на які конкретні двигуни (мотори) зазначених човнів необхідно накласти арешт, в контексті того, щоб накладення арешту забезпечувало його мету, передбачену кримінальним процесуальним законодавством. За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що задоволення клопотання в цілому і накладення арешту на все майно (човни та двигуни) не забезпечить справедливого балансу між завданням кримінального провадження і дотриманням прав власника майна, на яке просять накласти арешт, що є прямим обов`язком слідчого судді на цій стадії кримінального провадження.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, Черкаська окружна прокуратура подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.11.2023 року у справі № 712/10924/23 та постановити нову ухвалу якою клопотання прокурора про накладення арешту на майно задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали провадження свідчать про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення речового доказу та запобіганню відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню. Разом з тим, вказує, що незастосування арешту на вказані човни з двигунами, може призвести до їх приховування, пошкодження, псуванню, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вилученого майна задля уникнення від відповідальності.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що рибальські човни, які перебувають на території Державної екологічної інспекції біля річки Дніпро в акваторії Кременчуцького водосховища в адміністративних межах м. Черкаси, Черкаської області за координатами 49,48218 Пн., 32,00469 Сх, мають ознаки знищення, підробки або заміни ідентифікаційних номерів, номерів двигунів або заміни без дозволу відповідних органів номерної панелі ТЗ, а тому, з метою подальшого запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вилученого майна (речових доказів) виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке є предметом та знаряддям вчиненого кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь головуючого, прокурора та представників ПрАт «Боровицьке» - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали, що надійшли з Соснівського районного суду м. Черкаси, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Положеннями ст.131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частин 3, 5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або судудокази обставин, на які вони посилаються.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов?язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред?явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Арештом майна згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

В п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке, на їх думку, підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з?ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При розгляді матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що сектором дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001393 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України, об`єктивна сторона якого полягає у знищенні, підробці або заміні ідентифікаційного номера двигуна, шасі або кузова, або заміні номерної панелі з ідентифікаційним номером.

Кримінальне провадження порушено на підставі матеріалів оперативного підрозділу про те, що риболовецькі човни, які перебувають на риб бригадах розташованих в с. Топилівка, с. Тіньки, с. Сагунівка, с. Боровиця, с. Рацеве, Черкаського району, мають ознаки знищення, підробки або заміни ідентифікаційних номерів, номерів двигунів або заміни без дозволу відповідних органів номерної панелі ТЗ (ЄО -43219 від 25.09.2023).

05.10.2023 року з 15 год. 10 хв. по 16 год. 50 хв. було проведено огляд на території Державної екологічної інспекції біля річки Дніпро в акваторії Кременчуцького водосховища в адміністративних межах м. Черкаси, Черкаської області за координатами 49,48218 Пн., 32,00469 Сх, в ході якого, було виявлено та вилучено: човен рибальський дерев`яний сірого кольору ЯЧК 87-38 з двигуном марки «НЕПТУН», модель 23, серійний номер 4М0991; човен рибальський дерев`яний сірого кольору ЯЧК 0808 з двигуном; човен рибальський дерев`яний сірого кольору ЯЧК 0369 з двигуном марки «SUZUKI» DF60A, серійний номер 06003F-969452; човен рибальський дерев`яний сірого кольору ЯЧК 0325 з двигуном марки «YAMAHA»; човен рибальський алюмінієвий, ЯЧК 0807 з двигуном марки «YAMAHA» F60FET, серійний номер 6 С 5 L 1093879.

05.10.2023 року дізнавачем лейтенантом поліції ОСОБА_10 , човен рибальський дерев`яний сірого кольору ЯЧК 87-38 з двигуном марки «НЕПТУН», модель 23, серійний номер 4М0991; човен рибальський дерев`яний сірого кольору ЯЧК 0808 з двигуном; човен рибальський дерев`яний сірого кольору ЯЧК 0369 з двигуном марки «SUZUKI» DF60A, серійний номер 06003F-969452; човен рибальський дерев`яний сірого кольору ЯЧК 0325 з двигуном марки «YAMAHA»; човен рибальський алюмінієвий, ЯЧК 0807 з двигуном марки «YAMAHA» F60FET, серійний номер 6 С 5 L 1093879, було визнано речовими доказами по кримінальному провадженні.

Як було встановлено слідчим суддею в судовому засіданні, огляд 05.10.2023 року, на території Державної екологічної інспекції біля річки Дніпро в акваторії Кременчуцького водосховища в адміністративних межах м. Черкаси, Черкаської області за координатами 49,48218 Пн., 32,00469 Сх,був проведений без отримання ухвали слідчого судді (ч. 2 ст. 234 КПК України).

Крім того, слідчим суддею встановлено, що проникнення на територію Державної екологічної інспекції біля річки Дніпро в акваторії Кременчуцького водосховища в адміністративних межах м. Черкаси, Черкаської області за координатами 49,48218 Пн., 32,00469 Сх, яка огороджена, відбулося також без отримання ухвали слідчого судді.

Статтею 233 КПК України врегульовано проникнення до житла чи іншого володіння особи, згідно з нормами якої ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи (ч. 2 ст. 237 КПК України).

Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 9 ст. 170 КПК України у невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), Директора Бюро економічної безпеки України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.

З ухвали слідчого судді від 10.10.2023 про повернення для належного оформлення прокурору клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні №0001393 від 26.09.2023 за ст. 290 КК України вбачається, що з даним клопотанням прокурор звернувся 09.10.2023. Відповідно протоколу огляду від 05.10.2023 огляд на території Державної екологічної інспекції відбувся 05.10.2023. Вказане свідчить про порушення вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, коли прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку як і не дотримано вимог ч. 9 ст. 170 КПК України, коли не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Крім того, огляд проводився на території Державної екологічної інспекції без відповідної ухвали слідчого судді, матеріали клопотання не містять відомостей, що дізнавач чи прокурор зверталися з відповідним клопотанням і виконані всі вимоги, передбачені ст.ст. 237, 234 КПК України. У протоколі огляду відсутні дані яким чином човни вилучені і де вони зберігаються.

Докази отримані під час огляду та обшуку, які були проведені з порушенням правил, передбачених КПК України, а також якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, є недопустимими (постанова ККС ВС від 23.05.2018 року у справі № 159/451/16-к).

Як вбачається з клопотання та встановлено слідчим суддею, прокурор стверджує про те, що на вказаних у клопотанні човнах бортові номери були змінені шляхом нанесення фарбою на човен номеру, який йому не належить згідно судового квитка, дублювання однакових номерів на декількох човнах, у зв`язку з чим призначено експертизу комплексного дослідження вказаних човнів, на вирішення якої поставлено питання щодо того, чи змінювався ідентифікаційні позначення човнів рибальських.

Слідчим суддею зазначено, що в судовому засіданні встановлено, що органом досудового слідства, як вбачається з доданих до клопотання фотокарток, без ухвали слідчого судді проводився огляд човнів, двигуни яких знаходилися в середині човнів, що підтверджувалось в судовому засіданні представником ПрАТ «Боровицьке».

Судом встановлено, що прокурором заявлено клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні №0001393 від 26.09.2023 за ст. 290 КК України, тобто, знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу.

Проте, з клопотання вбачається, що прокурор просить накласти арешт на рибальські човни з відповідними номерами і не ставить питання про накладення арешту на двигуни, мотори, які входять до предмету доказування кримінального проступку за ст. 290 КК України. Прокурор вказує на те, що на човнах бортові номери були змінені шляхом нанесення фарбою на човен номеру, який йому не належить згідно судового квитка, дублювання однакових номерів на декількох човнах.

Виходячи із викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прокурором при зверненні в суд з клопотанням про накладення арешту не доведено, чи відповідають ознакам речових доказів вилучені човни і яким чином вони можуть бути використані як доказ при доведенні вчинення кримінального проступку за ст. 290 КК України - знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу

Вказаний висновок суду не спростований прокурором ні в апеляційній скарзі ні в ході її розгляду апеляційним судом.

Приходячи до такого висновку колегія суддів також враховує , що майно на яке просить прокурор накласти арешт, було вилучено та визнано речовими доказами в кримінальному провадженні 0000481 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 249 КК України, та не поверталося власникам майна, що було і зазначено слідчим суддею.

Так, ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 вересня 2023 року в кримінальному провадженні 0000481 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 249 КК України накладено арешт на дерев`яні човни ЯЧК 87-38, ЯЧК 0808, ЯЧК 0369, ЯЧК 0325, ЯЧК 0807 з двигунами.

У справах за клопотаннями сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, крім передбачених КПК України підстав для такого арешту, слідчий та прокурор також мають довести наявність події злочину та зв`язок речей, про арешт яких порушується питання, з обставинами злочину.

Стандарт доказування при розгляді клопотання про арешт майна передбачає, крім доведення передбачених КПК України підстав для такого арешту, також доведення слідчим та прокурором існування фактів чи інформації, які б переконали стороннього об`єктивного спостерігача, що могло бути вчинено конкретний злочин.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прокурором та слідчим, всупереч вимогам ч. 3 ст. 132 КПК України, не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, що унеможливлює застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Вважає, що прокурором не доведено наявності зв`язку речей, про арешт яких порушується питання, з обставинами злочину. Таких доводів не містить й апеляційна скарга, яка фактично дублює зміст клопотання.

В цілому, доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до незгоди з рішенням слідчого судді, не спростовують жодним чином висновки суду стосовно відмови у задоволенні клопотання, апеляційна скарга містить аналогічні доводи які були вказані у клопотанні про накладення арешту, які суд належним чином оцінив та спростував при вирішенні клопотання про накладення арешту.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість про накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Черкаської окружної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.11.2023 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді