УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області, громадянина України, одруженого, має дитину, працевлаштованого на посаді начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 ..

Згідно вказаного клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000256, відомості про яке 25.07.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що на території Ізмаїльського району Одеської області здійснює діяльність Аграрно-рибогосподарський кооператив «ПРИДУНАЙСЬКА НИВА», , у якому на посаду заступника виконавчого директора по рибному господарству призначено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До основних видів діяльності Аграрно-рибогосподарського кооперативу «ПРИДУНАЙСЬКА НИВА», зареєстрованого в селі Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, зокрема, відноситься Морське рибальство, Прісноводне рибальство, Прісноводне рибництво (аквакультура) на озері Катлабух, що в Ізмаїльському районі Одеської області, Перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків, Оптова та роздрібна торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками, торгівля з лотків і на ринках іншими товарами.

Відповідно до Положення про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області, затвердженого наказом Держрибагентства від 15.07.2016 № 229 у редакції наказу від 27.11.2019 № 504 (зі змінами) (далі Положення), Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (далі - Одеський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агентства меліорації та рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується.

Повноваження Одеського рибоохоронного патруля поширюються на Одеську область, територію та акваторії водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством (далі - район діяльності).

Основним завданням Одеського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем в районі діяльності.

Одеський рибоохоронний патруль є правоохоронним органом (орган рибоохорони), який для виконання його повноважень держава забезпечує транспортними засобами, приладами спостереження, зброєю, спеціальними засобами, відео- і фототехнікою, спецодягом тощо.

Таким чином, ОСОБА_4 , постійно обіймаючи посаду керівника територіального органу державної влади, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у відповідності до частини 3 статті 18 та примітки статті 364 КК України є службовою особою.

Окрім того, відповідно до примітки статті 513 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_4 постійно обіймаючи посаду керівника територіального органу державної влади є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відтак, ОСОБА_4 будучи службово особою, яка займає відповідальне становище, діючи всупереч взятих на себе службових обов`язків, достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, незважаючи на обізнаністьз вимогами наведених нормативно-правових актів, усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого систематичного збагачення став на шлях злочинної діяльності, яка полягала у систематичному вимаганні неправомірної вигоди від раніше йому знайомого заступника виконавчого директора по рибному господарству Аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська Нива» за безперешкодне здійснення діяльності вказаним аграрно-рибогосподарським кооперативом, зокрема, шляхом не складання фіктивних протоколів щодо порушення виконання режиму вилову риби та використання озера Катлабух, розташованого на території Ізмаїльського району Одеської області.

З метою реалізації свого злочинного умислу, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше квітня 2023 року, ОСОБА_4 довів до підлеглих працівників очолюваного ним Управління - інспекторів Одеського рибоохоронного патруля ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вимогу щодо необхідності отримання від заступника виконавчого директора по рибному господарству Аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська Нива» щомісячної оплати грошових коштів за безперешкодне здійснення діяльності вказаним кооперативом на озері Катлабух.

У продовження реалізації свого злочинного умислу, у квітні 2023 року ОСОБА_4 в ході особистої зустрічі з ОСОБА_8 виказав останньому вимогу щодо необхідності щомісячного надання через його підлеглих працівників неправомірної вигоди у сумі 240 000 гривень за безперешкодне здійснення діяльності очолюваним ним аграрно-рибогосподарським кооперативом.

В подальшому, наприкінці квітня 2023 року, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_4 , діючи в супереч інтересам служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно та з корисливих мотивів, отримав від ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди за неповний місяць квітень 2023 року безперешкодного здійснення діяльності Аграрно-рибогосподарським кооперативом «Придунайська Нива» у сумі 60 000 гривень та 1500 доларів США, які останній передав ОСОБА_9 у приміщенні свого кабінету № 417 за адресою: АДРЕСА_3 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на швидке незаконне збагачення, шляхом вимагання і отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 через працівників Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в Одеській області, виказав вимогу щодо отримання неправомірної вигоди за безперешкодну діяльность Аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська Нива» на озері Катлабух у сумі 240 000 гривень.

У подальшому, 09.08.2023 біля 13.42 год. ОСОБА_4 за власної ініціативи зустрівся із ОСОБА_8 в с. Маяки Одеського району Одеської області біля супермаркету «Таврія-В», розташованого по вул. Богачова, 94 . Під час зустрічі ОСОБА_4 підтвердив ОСОБА_8 про необхідність передачі йому через підлеглих працівників неправомірної вигоди у сумі 240 000 гривень за безперешкодне здійснення діяльності Аграрно-рибогосподарським кооперативом «Придунайська Нива».

З метою доведення злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , 16.08.2023 ОСОБА_4 наказав своєму підлеглому працівнику провідному державному інспектору Одеського рибоохоронного патруля ОСОБА_11 прибути за адресою: АДРЕСА_4 та отримати від ОСОБА_8 документи, не повідомляючи підлеглого про свої дійсні наміри щодо отримання таким чином неправомірної вигоди.

Того ж дня, біля 17.00 год., ОСОБА_11 діючи за вказівкою ОСОБА_4 , будучи не обізнаним про дійсні наміри останнього, прибув за раніше обумовленою адресою, а саме: АДРЕСА_4 , де отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 6400 доларів США для подальшої передачі ОСОБА_4 , який задля приховування своєї незаконної діяльності і отримав вказану суму неправомірної вигоди через необізнаного про його незаконні дії підлеглого працівника.

18.08.2023 року відносно ОСОБА_4 складне повідомлення про підозру у скоєнні злочину передбаченому ч. 3 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник просив застосувати запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою, посилаючись на відсутність обгрунтованої підозри, недоведеність ризиків, відсутності обставин ухилення від органів досудового розслідування.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення на данному етапі досудового розслідування є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, а саме повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; показаннями ОСОБА_8 , які у сукупності з іншими доказами викривають ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення; вилученими у ОСОБА_11 грошовими коштами; матеріалами НСРД;

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які на даний час об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню за № 0000256 від 25.07.2023 року відносно ОСОБА_4 .

Слідчий суддя приходить до висновку, що з врахуванням презумції невинуватості у ОСОБА_4 мають місце процесуальні ризики, передбачені п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду, підтверджується тим, що ОСОБА_4 з врахуванням презумції невинуватості підозрюється у вчиненні умисного корисливого корупційного тяжкого злочину щодо одержання неправомірної вигоди службовою особою. Зазначений злочин передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Крім того, у разі визнання підозрюваного винним, до нього в силу приписів ст.ст.45,69,75 КК України неможливо буде застосування більш м`якого покарання ніж передбачене законом, а також звільнення від відбування покарання із випробуванням. У зв`язку з чим, із врахуванням введення воєнного стану на території України, а також наяності території, яка не контролюється офіційною владою України, існує великий ризик можливості переховуватись від органів досудового розслідування.

- ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підтверджується тим, що на даний момент досудове розслідування знаходиться на початковій стадії та з врахуванням досвіду діяльності в правоохоронних органах має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється напрямку пов`язане з виконання ним службових обов`язків, та його посадової інструкцією.

- ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені. За рахунок займаної посади та реалізації своїх повноважень має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади, правоохоронними органами, дає змогу впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі на інших співробітників відповідних підрозділів, причетні до вчинення кримінального правопорушення яких також перевіряється під час досудового розслідування.

В той же час надані стороною захисту характеризуючі та медичні документи підозрюваного із врахуванням специфіки інкримінованого йому злочину, який є корупційним суттєво не знижують встановлених ризиків. Захистом не надані документи, що свідчать про неможливість утримання ОСОБА_4 в умовах СІЗО з медичних підстав.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема цілодобового домашнього арешту не зможуть забезпечити усунення встановлених ризиків, через те, що ОСОБА_4 зможе покинути місце проживання та територію України, а також спілкуватися із іншими фігурантами провадження за допомогою електронних засобів зв`язку, а також здійснювати вплив на свідків.

Враховуючи встановлені обставини, існування ризиків в їх сукупності та взаємозв`язку, на переконання слідчого судді запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може негативно вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин кримінального правопорушення, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді обґрунтовується розмір застави.

Слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави у більш великому розмірі ніж визначено для особи підозрюваної у скоєнні тяжкого злочину, відповідно вимог ст.183 ч.3 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого корупційного кримінального злочину у сфері службової діяльності в умовах воєнного стану, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 149 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 397 232 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 листопада 2023 року включно.

Визначити розмір застави в сумі 148 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 397 232 (триста дев`яносто сім тисяч двісті тридцять дві) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки строком до 15 листопада 2023 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1