Справа №750/8448/23
Провадження №1-кп/750/430/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001302 від 18.04.2023 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

19.06.2017 вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 26.02.2018 вироком Славутицького міського суду Київської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 01.06.2018 вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70, ч.5 ст. 71 КК України, ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 03.09.2018 вирок від 01.06.2018 змінений, виключено посилання на ч.5 ст. 71 КК України, вважається засудженим за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, в решті вирок залишено без змін;

12.12.2022 звільнений по відбуттю строку покарання,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В середині квітня 2023, точної дати слідством не встановлено, у ОСОБА_8 , та невстановленої слідством особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами громадян похилого віку, котрі мешкають на території м. Чернігова, а саме під приводом необхідності надання родичам потерпілих грошової допомоги у зв`язку з нібито виниклими проблемами зі здоров`ям.

18.04.2023, близько 13 год. 00 хв., реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, невстановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , здійснила дзвінок на стаціонарний телефон ОСОБА_4 . В ході телефонної розмови, невстановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, представившись лікарем-травматологом Чернігівської міської лікарні №2, повідомила, що подруга ОСОБА_4 перебуває в лікарні після автомобільної аварії та потребує негайного лікування, для чого їй необхідно передати грошові кошти в сумі 35 000 доларів США, через лікаря, який прийде до її квартири. В подальшому, близько 13 год. 20 хв. 18.04.2023, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, прибув до квартири АДРЕСА_3 , де намагався шляхом обману отримати від ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.04.2023 року становить 109 706 гривень, однак, не довів свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпіла відмовилася надати кошти поки не поспілкується з подругою.

ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, незаконно, шляхом обману потерпілої ОСОБА_4 , повторно, намагалися заволодіти належними їй грошовими котами в сумі 3 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.04.2023 року становить 109 706 гривень, чим намагалися спричинити ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.04.2023, близько 14 год. 00 хв., реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, невстановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , здійснила дзвінок на стаціонарний телефон ОСОБА_5 . В ході телефонної розмови, невстановлена слідством особою, повідомила, що донька ОСОБА_5 перебуває в лікарні після автомобільної аварії та потребує негайного лікування, для чого їй необхідно передати грошові кошти в сумі 20000 гривень через водія, який прийде до її квартири. В подальшому, близько 15 год. 00 хв. 18.04.2023, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, прибув до квартири АДРЕСА_4 , де шляхом обману отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 11 000 грн., заволодівши ними.

ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, незаконно, шляхом обману потерпілої ОСОБА_5 , заволоділи належними їй грошовими коштами в сумі 11 000 гривень, чим спричинили ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 надав суду укладену між обвинуваченим та потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 угоду про примирення від 05.10.2023 року. Зі змісту укладеної угоди вбачається, що потерпілі та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, та щодо призначення ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн., за ч.2 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 52700 (п`ятдесят дві тисячі сімсот) грн. На підставі ч.1 ст. 70 КК України узгодили визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_8 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши остаточне покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, 52700 (п`ятдесят дві тисячі сімсот) грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання угоди та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний в результаті затвердження угоди про примирення. Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав повністю та зазначив, що угода про примирення є добровільною, наполягав на затвердженні угоди про примирення. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, вибачився перед потерпілими, завдано шкоду відшкодував в повному обсязі.

Від потерпілої ОСОБА_5 надійшла заява, відповідно до якої остання повідомила суду, що угода про примирення з обвинуваченим укладена з її боку добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, розуміє наслідки, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинене щодо неї 18.04.2023 кримінального правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди, і зміст указаних статей їй роз`яснено доступно за допомогою її представника - адвоката ОСОБА_6 . У зв`язку з її похилим віком і поганим самопочуттям не може прибути в судове засідання та просить суд провести судовий розгляд і затвердити подану угоду про примирення без її участі, за участі її представника ОСОБА_6 .

Представник потерпілої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні повідомив, що шкода потерпілій ОСОБА_5 відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинуваченого вона не має, просив затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, та повідомив, що наслідки затвердження угоди для потерпілої ОСОБА_5 є зрозумілими.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що претензій до обвинуваченого вона не має, просить затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, та повідомила, що наслідки затвердження угоди для неї є зрозумілими.

Перевіривши зміст угоди, заслухавши показання обвинуваченого, пояснення потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень є доведеною та підтверджується показаннями самого обвинуваченого, який вину визнав та повідомив суду всі обставини вчинення злочинів. Шкоду потерпілим, яка їм завдана діями ОСОБА_8 , відшкодовано у повному обсязі, що підтверджується поясненнями самих потерпілих, представника потерпілої та змістом укладеної угоди.

Відповідно до вимог ч.1 статті 337 КПК України, здійснюючи судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікує за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 190 КК України, як незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений та його захисник, потерпіла ОСОБА_4 , представник потерпілої ОСОБА_5 , просили затвердити угоду про примирення, укладену між ними та ухвалити вирок, яким визначити узгоджене в угоді про примирення покарання.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілими та обвинуваченим та просила відмовити в затвердженні угоди, оскільки на її переконання, умови угоди суперечать вимогам закону та інтересам суспільства в частині призначеного покарання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілої, представника потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про примирення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_8 відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Обвинувачений вину визнав повністю, розкаявся, добровільно відшкодував шкоду, вибачився перед потерпілими, також судом враховано особу обвинуваченого - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, дані щодо притягнення до адміністративної відповідальності, дані щодо попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, ставлення обвинуваченого до вчиненого, що на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України судом встановлено вчинення кримінального правопорушення, щодо особи похилого віку.

У судовому засіданні з повідомлених обвинуваченим та потерпілими даних встановлено, що угода про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 та 424КПКУкраїни та відмову від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 та представник потерпілої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 також суду повідомили про те, що вони розуміють обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і 424КПК України та будуть позбавленні права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вчинених ОСОБА_8 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Що стосується доводів прокурора, що в цьому провадженні укладення угоди про примирення є неприпустимим, оскільки кримінальним правопорушенням, окрім шкоди, спричиненій конкретній фізичній особі, першочергово завдано шкоди суспільним інтересам, то вони не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Згідно з ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Таким чином закон пов`язує можливість укладення угоди, серед іншого, з тяжкістю кримінального правопорушення, і не містить прямої заборони на укладення угоди у цьому кримінальному провадженні.

Так, примирення є комплексним міжгалузевим інститутом кримінального та кримінального процесуального законодавства, спрямованого на задоволення/відновлення прав потерпілого та заохочення позитивної посткримінальної поведінки суб`єкта злочину. На забезпечення дієвості правових механізмів інституту примирення, його цілей і мети впливають складні зв`язки між принципами публічності і диспозитивності (висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 31.03.2016 року,справа № 5-27кс16).

Також, як зазначено в цьому рішенні, суд надає особливого значення існуванню в інституті примирення конкуренції принципів публічності і диспозитивності, яка визначає пріоритети публічного і приватного інтересів та їх взаємозв`язок, і вважає, що для встановлення співвідношення публічних і приватних пріоритетів в інституті примирення сторін визначальною є категорія інтерес.

Під час примирення сторін у кримінальному судочинстві кожна зі сторін кримінально-правового конфлікту переслідує свої інтереси. Для потерпілого це відновлення порушених прав шляхом відшкодування заподіяної злочином шкоди, для захисту якої він у кримінальному процесі наділений відповідними правами. Для обвинуваченого (підозрюваного) це уникнення кримінальної відповідальності або призначення мінімального покарання. Держава, у свою чергу, будучи носієм публічного інтересу, регулює суспільні відносини, які є предметом кримінального процесуального права. І під час вирішення кримінально-правових конфліктів Європейський суд з прав людини зобов`язує національні суди дотримуватись балансу між приватними і публічними інтересами.

Угода про примирення являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів учасників кримінально-правового конфлікту та забезпечення їх балансу. Адже сторони шляхом компромісних і взаємовигідних рішень між собою адаптують норму права про примирення щодо конкретного (їх) випадку, чим задовольняють свої інтереси, а в результаті і суспільні (публічні) інтереси.

Тобто існує така група суспільних відносин, охоронюваних кримінальним правом, у яких приватні інтереси їх учасників можуть переважати над суспільними (публічними) інтересами настільки, що волевиявлення потерпілого може мати вирішальне значення для кримінальної відповідальності винної особи. Без наявності приватних інтересів і вираження волевиявлення до їх реалізації ніякі публічні інтереси не можуть бути досягнуті.

Діями обвинуваченого ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні було завдано матеріальної шкоди конкретній особі - потерпілій ОСОБА_5 , а також могло бути завдано матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 , які виразили своє волевиявлення на укладення угоди про примирення з обвинуваченим.

При цьому суд зауважує, що думка прокурора містить посилання на загальнотеоретичні поняття, і прокурор не навів жодних доводів на обґрунтування того, чому у цьому кримінальному провадженні приватні інтереси обвинуваченого ОСОБА_8 і потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 не можуть мати перевагу над публічними інтересами.

Суд з`ясував у обвинуваченого, що він цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а так само з`ясував у потерпілої ОСОБА_4 та представника потерпілої ОСОБА_5 , що вони цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також суд перевірив угоду на відповідність вимогам закону, встановивши, що її укладення є добровільним і умови угоди не суперечать вимогам кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.

Узгоджене сторонами угоди покарання за видом та розміром відповідає вимогам ст. 65 КК України і не виходить за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

На переконання суду, угода про примирення між обвинуваченим ОСОБА_8 і потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не суперечить інтересам суспільства, у ній повною мірою забезпечено баланс інтересів учасників примирення для цілей норм ч.3 ст.469 і п.7 ст.474 КПК України, що спростовує доводи прокурора про протилежне.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 05.10.2023 року, укладена між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_8 і його адвокатом ОСОБА_7 , підлягає затвердженню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід у вигляді застави залишити до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.04.2023, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

З врахуванням зазначеного угода про примирення між потерпілими та обвинуваченим з призначенням обвинуваченому ОСОБА_8 узгодженої сторонами міри покарання, підлягає затвердженню.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 05 жовтня 2023 року про примирення між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0001302 від 18.04.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України.

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання:

за ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України - у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн.;

за ч.2 ст. 190 КК України - у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 52700 (п`ятдесят дві тисячі сімсот) грн.

В силу ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 52700 (п`ятдесят дві тисячі сімсот) грн.

До набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави - залишити без змін.

Речові докази:

грошові кошти - 3 (три) купюри номіналом по 100 Доларів США - LB 18028305G, LG52420462C, LF63173845H; 34 (тридцять чотири) купюри номіналом по 200 грн - ДЄ 3090309, ВИ 0559977, ЄБ 2289883, ВЄ 9881037, ГЖ 7533630, ГА 8059371, ЄЄ 7167622, ЕА 0644909, ЗГ 4948741, ГГ 2119259, ДЄ 6372091, ДБ 6418535, ЄЄ 6744577, ГБ 1808714, ГВ 7811312, ВД 6717684, ГВ 0076617, ВЗ 7842490, ВД 9758271, ВЗ 2067883, ГЖ 8925835, ГВ 6985988, ЗБ 0467708, ГЖ 7391400, ГВ 5271766, ГЗ 2921199, ДГ 6739280, ДД 2239636, ДЄ 0452814, ГД 1888395, ДБ 5053892, ГД 2671908, ГБ 5001988, ДЄ 3387515; одна купюра номіналом по 100 грн - УХ 5227905; дві купюри номіналом по 20 грн - АК 3248466, ІВ 1465133; 11 (одинадцять) купюр по 500 грн. - ВЗ4636164, ЄБ 0728451, ЄЄ 3571281, МА 2923312, ХИ 1749747, ФБ 7280764, ГБ 0398637, ВД 1678406, ГБ 1675851, ЄИ 4960425, ЕЖ 1732978; одна купюра номіналом в 500 грн - ФГ 7433922; одна купюра номіналом в 500 грн- ВЖ 1936791; 6 (шість) купюр номіналом по 100 Доларів США - KF 59877509C, KH33505531A, KG 69389382A, KB 24288982F, KK 55508113B, KB 17450174L; купюри номіналом по 200 грн - ВЄ 2987940, ДЕ 3380293, ГЖ 7413091, ВЄ 1612559, ГГ 2815402, ГБ 7723677, ДЕ 0033865, ДБ 2529864, ДД 2634157, ВЄ 4689483. ГГ 3316336, ГЕ 4564712, ГИ 1010470, ДЄ 8859315, ДЕ 4875827, ДЕ 4875833, ДД 7331642, ТЗ 5597876, ЗЄ 2540444, ДЄ 3387517, ДЄ 3387516, ДЄ 4875828, ПВ 5012443, ПВ 1396461, ГЗ 9690212, ГД 1923818, ДД 3601499, ДД 6809086, ГЗ 9166294, ВЗ 7500410, ВЗ 9504400, ГИ 5270767, ЄИ 6422335, ГЄ 1672344, ГИ 9799980, ГЗ 6464089, БЖ 7670751, ДД 6359290, ДД 1518879, ГЕ 3815608, ГЄ 8307788, ДЕ 1918582, ДБ 5549788, ВЖ 3460993, ГЖ 7391796, ДБ 8866762, ЗВ 2228836, ВЕ 4260975, ДВ 0478869, ВИ 5944690, ВЖ 3330732, ГИ 3258825, ГЄ 3274919, ДГ 4389016, ВЄ 1069954, ВЄ 6503433, ДВ 4475603, ГИ 8563354, ГЖ 5214812, ЕЄ 3897887, ГА 5139692, ДЕ 5215696, ГД 6438700, ДВ 5756297, ВЗ 8051770, ДА 5198011, ДГ 8541918, ГЗ 5272077, ДБ 1642127, АТ 5204130, ГЄ 0132706, ДА 1698555, ЄД 4498508, ВИ 3255544, ГЄ 7695576, ВЄ 8577154, ГГ 4405692, ГЗ 4152656, ВЕ 4365038, ДЕ 4875827, ЗБ 4006121, ДЕ 4875831, ТЗ 1482522, ДД 5607146, ГВ 1627197, ГД 9105608, ВЖ 2522807, ДЕ 8414877, ДЄ 4660632, ВЖ 6073056, ЄА 1308161, ДБ 0783280, ГИ 5515162, ДА 6595087, ВЗ 7821807, ДБ 7061871, ГД 4455145, ВЄ 0634906, ГА 5196962, ДА 8320413, ДА 1462261, ВЖ 2505243, ДЄ 9883188, ВИ 4893659, ДЕ 4875830, ГЖ 9642861, ГЄ 2243938, ДГ 8055339, ГА 8221188, ГГ 7774201, ВЗ 5921652, ГИ 1136530, ДГ 2339558, ВЄ 4628661, ЄБ 5704110, ГД 2028420, ДА 1421375, ГИ 3797011, ГД 9274284, ЄЖ 1465996, ГВ 0795753, ДД 3402103, ДВ 1994303, ДЕ 0483486, ГБ 5649233, ГБ 1034552, ГГ 3947605, ВД 3168859, ДЕ 9833944, ГА 8495950, ДЄ 9082879, ВИ 2681644, ВЗ 2718140, ДЕ 6612167, ГВ 5786705, ДБ 0839071, ЄЄ 0902751, ГЄ 4822642, ДЄ 4960189, ВЗ 7088993, ЄБ 1219010, ГГ 7139204, ЄИ 0563759, ДБ 5244631, ДГ 1602049, ЄБ 9408896, ГБ 6548902, ВЄ 5025427; одна купюра номіналом в 100 грн - АД3579316, вилучені 19.04.2023 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_8 - повернути ОСОБА_8 ;

аркуш паперу, вилучений в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 , який запаковано до спеціального пакету PSP2185635 - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування;

ноутбук марки ASER - конфіскувати на користь держави;

мобільний телефон марки «ASUS», з сім-картами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , ІМЕІ 1: НОМЕР_3 та ІМЕІ 2: НОМЕР_4 (у прозорому чохлі з металевим ключем до телефону), п`ять фрагментів паперу з рукописним текстом, два чеки, сім-карта ВФ «Україна» у zip-пакеті, сім-карта «Київстар» зі первинним слотом (абонентський номер НОМЕР_5 ), дві кредитні картки monobank за № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 , кредитна картка izibank за № НОМЕР_8 , ; предмет, схожий на пристрій для паління у прозорому поліетилені - знищити.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.04.2023.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1