"27" грудня 2023 р. Справа № 363/92/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгород клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.12.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001272 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2023 року до провадження суду надійшло клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.12.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001272 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту: 18, яка на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши останньому відчужувати вказану квартиру.

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що у вересні 2020 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_5 , який перебував за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись в одній з кімнат квартири, яка розташована за вказаною адресою, наніс не менш п`яти ударів кулаками рук по тілу ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_5 , охопив кистями обох рук шию ОСОБА_6 та з метою удушення останньої почав здійснювати стискання пальцями своїх рук шиї ОСОБА_6 , внаслідок чого вона померла.Наступного дня після настання смерті ОСОБА_7 (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 помістив труп ОСОБА_7 до заздалегідь заготовленого речового мішка чорного кольору, який в подальшому помістив до тканинної сумки темно-зеленого кольору, після чого на автомобілі, який перебував в користуванні останнього (марка, модель та реєстраційний номер на даний час встановлюється), з метою приховання вчиненого злочину, відвіз тіло останньої до лісосмуги, яка розташована на 28 кілометрі автодороги Київ-Вишгород-Ровжі та має координати 50,81627С,30,55761В, де за допомогою заздалегідь заготовленої саперної лопати, закопав тіло ОСОБА_6 .

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 14.08.2023 року причиною смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється закрита травма грудної клітки з множинними переломами ребер, тіла грудини та шийного органокомплексу.

15.08.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

21.09.2023 року постановою слідчого ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про визнання потерпілим ОСОБА_6 визнано потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.12.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001272.

Під час досудового розслідування від потерпілого ОСОБА_6 (цивільного позивача) на адресу СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшов цивільний позов про відшкодування підозрюваним ОСОБА_5 (цивільним відповідачем), моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочинних дій щодо рідної сестри ОСОБА_6 , у розмірі 2 000 000 (два мільйони) гривень, та з метою забезпечення поданого цивільного позову, клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного.

Розмір цивільного позову, а саме спричинення моральної шкоди обґрунтовано потерпілим ОСОБА_6 , так як внаслідок дій ОСОБА_5 . ОСОБА_6 тривалий час рахувалась зниклою безвісті, що змушувало ОСОБА_6 докладати зусиль щодо пошуків сестри, хвилюватися за її долю. Тривалий час тіло сестри не було похованим, а коли його знайшли, ОСОБА_6 навіть не зміг з нею попрощатися. Всі обставини події за умови що ОСОБА_6 довіряла ОСОБА_5 , проявляла до нього романтичні почуття, які закінчились для неї смертю; поведінка ОСОБА_5 , який закопав тіло ОСОБА_6 як тіло якоїсь тварини, його неправдивість та нещирість тривалий час, лише збільшили душевні страждання брата потерпілої. Внаслідок смерті рідної сестри ОСОБА_6 зазнав непоправної втрати, не може і досі відновити свій моральний стан, адже кожна згадка про обставини смерті сестри викликає біль та розпач, потерпілий постійно переживає злість, обурення та інші негативні емоції через зазначену подію. Обставини загибелі сестри призвели до змін у психічному стані ОСОБА_6 , він страждає від свого горя, адже сестра була набагато молодше за нього, й він до неї ставився із ніжністю. ОСОБА_6 розуміє непоправність й невідновність цієї втрати, проте вважає, що стягнення грошового еквівалента цієї шкоди, зможе як «покарати» винуватця, так і відшкодувати в певній мірі його страждання, з якими йому доведеться жити в подальшому. Моральну шкоду від втрати близької людини за обставин, що встановлені досудовим слідством ОСОБА_6 оцінює у розмірі 2 000 000 (два мільйони) гривень.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , згідно договору купівлі-продажу квартири від шостого вересня дві тисячі двадцятого року №НОК 305456, має у власності квартиру АДРЕСА_1 , яку він придбав у ОСОБА_6 за суму 600 886 (шістсот тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень 00 копійок.

У зв`язку з викладеним, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення та створення умов для розгляду заявленого потерпілим цивільного позову, у сторони обвинувачення, виникла необхідність накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту: 18, яка на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Прокурор у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, у якій клопотання підтримала та просила його розгляд проводити за її відсутності.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 171 КПК України, в клопотанні про арешт майна повинні бути зазначені, зокрема підстави та мета відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту; документи на підтвердження права власності на майно.

Відповідно до ст. 173 ч. 2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування , передача майна.

На теперішній час, згідно з витягом з Єдиного держаного реєстру досудових розслідувань за №0001272 від 11.12.2020 року порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України. Враховуючи доведеність необхідності арешту майна, про що свідчать зібрані в ході досудового слідства та долучені до клопотання докази, беручи до уваги позовну заяву ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для арешту та задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту: 18, яка на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши останньому відчужувати вказану квартиру.

Копію ухвали направити до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області та до Вишгородської окружної прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, у відповідності до вимог ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1