Справа №705/6220/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Умань Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, вдівця, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 21.08.2023 близько 21 год. 00 хв., знаходячись зі своєю дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у житловому будинку за місцем їх спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту із останньою, що виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс потерпілій численні удари руками та ногами в ділянку голови, грудної клітки та нижньої частини тулубу, в результаті чого своїми умисними діями спричинив ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичного експерта № 05-7-02/274 від 30.10.2023, тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми голови, грудної клітки та органів черевної порожнини у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, без ушкодження кісток основи, склепіння черепа, з переломом кісток лицевого черепа (відкритим переломом нижньої щелепи зліва між 3-4 зубами) з крововиливами під м`які мозкові оболонки та травматичним набряком-набубнявінням головного мозку, раною тім`яно-потиличної ділянки голови зліва, численними синцями та саднами обличчя; закритої тупої травми органів грудної клітки з множинними двосторонніми переломами ребер; лівостороннім гемотораксом (накопиченням крові в плевральній порожнині), розривами тканини лівої легені, забоями правої та лівої легені, підшкірною емфіземою справа, синцями передньої та задньої поверхні грудної клітки; закритої тупої травми органів черевної порожнини: крововиливів у брижу товстого кишківника, розривів діафрагмальної поверхні лівої долі печінки, синця правої здухвинної ділянки, що в своєму перебігу ускладнились розвитком травматичного та геморагічного шоку, які відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя; та садна нижньої третини шиї справа по бічній поверхні, садна нижньої третини шиї дещо з переходом в яремну вирізку по передній поверхні, зливні синці передньо-зовнішньої поверхні правого плечового суглобу, садна передньої поверхні правого плечового суглобу, синець зовнішньої поверхні правого плеча на межі верхньої та середньої третини, синець середньої третини правого плеча по зовнішній поверхні, синець задньої поверхні правого ліктьового суглобу, синець тильної поверхні правої кисті; три садна передньої поверхні лівого плечового суглобу, синець нижньої третини лівого плеча по передньо-зовнішній поверхні, синець передньої поверхні лівого ліктьового суглобу, синець в проекції правого кульшового суглобу, садно внутрішньої поверхні правої стопи, садно передньо-внутрішньої поверхні лівої стопи, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В результаті отримання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 померла на місці вчинення кримінального правопорушення.

Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, - знаходяться в прямому причинному зв`язку з спричиненням ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілій, що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_3 та настанням смерті останньої.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним обставинам вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що ввечері 21.08.2023, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання в будинку по АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів посварився із своєю дружиною ОСОБА_7 , внаслідок чого розсердився та почав її бити спочатку руками по голові та в груди, а потім, коли вона впала на підлогу, продовжив наносити удари ногами по тулубу. Від його чисельних ударів дружина втратила свідомість, після чого він переніс її на диван, де через кілька хвилин вона перестала подавати ознаки життя, тому він одразу викликав швидку. Коли приїхала швидка, лікарі оглянувши дружину та констатували її смерть. Розуміє тяжкість вчиненого, дуже шкодує про свої дії та щиро розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють та не оспорюють зміст обставин вчиненого кримінального правопорушення, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується доказами, добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, що перевірені та оцінені судом у відповідності до вимог КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його вина «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження та повністю доведена в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, таке, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має вік 35 років, осудний, вдівець, не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання та за останнім місцем роботи характеризується позитивно, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та не має судимості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, відповідно до загальних засад призначення покарання - законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи мету та мотиви вчинення особою кримінального правопорушення, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, зокрема, визнання своєї винуватості та щире каяття, а також відсутність претензій з боку потерпілої, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Посилання сторони захисту в судових дебатах на наявність підстав застосування ст.69 КК України щодо можливості призначення ОСОБА_4 покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.121 КК України, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Положення ст.69 КК України надають суду право в особливих, виняткових випадках, за наявності певної сукупності передумов та підстав, певним чином скоригувати вимоги загальних засад призначення покарання, що закріплені в п.1 ч.1 ст. 65 КК України, та призначити більш м`яке покарання, ніж передбачене в конкретній санкції статті Особливої частини КК за вчинений злочин.

Застосування ст.69 КК України, виходячи з приписів частини першої цієї статті, є можливим лише за одночасної наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також певних позитивних даних про особу винного.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №328/3111/17, провадження №51-1200км19.

Щире каяття обвинуваченого полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, проявив готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене.

Судом не було визнано інших обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , крім щирого каяття, оскільки зазначені захисником обставини щодо визнання обвинуваченим вини, наявності утриманців, позитивних характеристик та відсутності судимості відносяться до обставинами, що характеризують особу винного. Разом з цим, відсутність претензій матеріального та морального характеру від потерпілої сторони в даному випадку є лише процесуальною позицією потерпілої, яка не пов`язана з якимись діями обвинуваченого.

Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, дослідивши та проаналізувавши зібрані та надані сторонами докази щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також відомості, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що наявна в справі пом`якшуюча обставина не перебуває в такому співвідношенні з іншими встановленими судом обставинами, що в цілому може свідчити про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, а тому відсутні підстави для призначення винному покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення, що буде явно недоцільним та не відповідатиме меті покарання.

В межах кримінального провадження, що розглядається, 22.08.2023 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та в період з 22.08.2023 по 23.08.2023 обвинувачений перебував під вартою, оскільки ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.08.2023 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжних захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та останнього з-під варти було звільнено.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12.09.2023 року по даному кримінальному провадженню до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, та на виконання вказаної ухвали суду ОСОБА_4 було затримано 12.09.2023. В подальшому строк тримання під вартою ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні неодноразово продовжувався.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення та обраний судом вид покарання, суд вважає за необхідне обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне у строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення за період з 22.08.2023 по 23.08.2023 та з 12.09.2023 до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 11630 гривень 12 копійок, а саме за проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/124-23/11377-Д від 04.10.2023 в сумі 1195 гривень 00 копійок та судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19-23/53718-БД від 21.11.2023 в сумі 10435 гривень 12 копійок.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.08.2023 накладено арешт на належні ОСОБА_6 бюстгальтер червоного кольору, футболку білого кольору та взуття-капець білого кольору, а також на належні ОСОБА_4 гумові капці та шорти.

За змістом ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що судом не призначено ОСОБА_4 покарання у виді конфіскації майна, відсутні підстави для застосування спеціальної конфіскації та на час ухвалення вироку відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на майно, то суд дійшов висновку про необхідність скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.08.2023.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк призначеного ОСОБА_4 покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 22.08.2023 по 23.08.2023 та з 12.09.2023 до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 11630 гривень 12 копійок.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.08.2023, на бюстгальтер червоного кольору, футболку білого кольору, капець білого кольору, гумові капці та шорти.

Речові докази: - виріз тканини з наволочки подушки зі слідами речовини бурого кольору; 2 ватні палички зі змивами речовини бурого кольору; капець на праву ногу зі слідами речовини бурого кольору; бюстгальтер червоного кольору; відрізок тканини салатового кольору; марлевий тампон зі змивом речовини бурого кольору; виріз тканини з речовиною бурого кольору з підодіяльника; 2 сліди папілярних візерунків; зрізи нігтів з рук ОСОБА_6 ; змиви з рук трупа ОСОБА_6 ; зразки волосся з 5 ділянок голови трупа ОСОБА_6 ; зрізи нігтів з пальців рук ОСОБА_4 ; дактилокарта трупа ОСОБА_6 ; мобільний телефон «Samsung»; захисну плівку, чохол та скло до мобільного телефону; штани чорного кольору, гумові капці; футболка білого кольору, шорти сірого кольору ОСОБА_4 , що зберігаються в камері речових доказів Уманського РУП ГУНП в Черкаській області - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1