Справа № 686/7213/23
Провадження № 1-кс/686/1039/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000015,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, що був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.05.2023 року, у кримінальному провадженні №0000015, на належну ОСОБА_3 земельну ділянку, з кадастровим номером :01:002:0447, загальною площею 0,1360 га, яка розташована по АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 вказує, що постановою дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 30.06.2023 року кримінальне провадження №0000015 було закрито, а тому вважає, що потреба у подальшому арешті вищеозначеної земельної ділянки відпала.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 , який клопотав про розгляд справи у їх відсутності, та прокурор, який в письмовій позиції висловив прохання про здійснення судового розгляду у його відсутності та не заперечив щодо скасування арешту з майна, в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000015, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що сектором дізнання Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000015 від 15.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 04.05.2023 р., постановою дізнавача, належну ОСОБА_3 земельну ділянку, з кадастровим номером :01:002:0447, площею 0,1360 га, було визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.05.2023 року було накладено арешт, із тимчасовим позбавленням права відчуження та розпорядження, на належну ОСОБА_3 земельну ділянку, з кадастровим номером :01:002:0447, загальною площею 0,1360 га, що розташована по АДРЕСА_1 .

Правовою підставою для накладення арешту на це майно, стала необхідність збереження, як речового доказу, вказаної земельної ділянки.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна. Згідно із п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

30.06.2023 р., постановою дізнавача СД Хмельницького районного управління поліції ГУНП України в Хмельницькій області ОСОБА_4 , кримінальне провадження №0000015 від 15.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, було закрито, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України.

Однак, при закритті кримінального провадження, питання про зняття арешту з належної ОСОБА_3 земельної ділянки, з кадастровим номером :01:002:0447, площею 0,1360 га, що розташована по АДРЕСА_1 , не вирішено, що порушує права власника майна.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі клопотання, яке розглядається згідно зі статтями 171-174 цього Кодексу.

Правом на вирішення питання про скасування арешту майна закон наділяє слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, а також прокурора, але тільки у випадку закриття саме ним кримінального провадження.

Положеннями ст.41 Конституції України встановлено непорушність права власності. Скасування арешту майна спрямовано на поновлення прав власника майна, та цього вимагає обов`язок слідчого судді по дотриманню прав осіб у кримінальному провадженні.

Ч. 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ст.7 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 21 КПК, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Окрім того, кримінально-процесуальним законом закріплено, що при вирішенні питання про застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя, суд згідно ст.ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження. Після прийняття означеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, втрачає відповідну концептуальну властивість. (п.п. 34-36, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року (справа № 372/2904/17-ц ; провадження № 14-496цс18).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що кримінальне провадження, відповідно до ч.1 ст.8 КПК України, здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а також те, що кримінальне провадження №0000015, у межах якого накладено арешт на майно, закрито, потреба в подальшому застосуванні вказаного арешту майна, зокрема, накладеного на належну ОСОБА_3 земельну ділянку, з кадастровим номером :01:002:0447, площею 0,1360 га, що розташована по АДРЕСА_1 , відпала, що також узгоджується з письмовою позицією прокурора, у зв`язку з чим, подане ОСОБА_3 клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.21, 100, 174, 372 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.05.2023 року, у кримінальному провадженні №0000015, на належну ОСОБА_3 земельну ділянку, з кадастровим номером :01:002:0447, загальною площею 0,1360 га, що розташована по АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя