Справа № 484/6977/23
Провадження № 1-кп/484/467/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження №0000685 від 25.06.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Підгородня Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, маючого середню-спеціальну освіту, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не маючого статусу депутата та інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.06.2023 близько 14:00 години, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, ОСОБА_4 здійснював косіння трави ручною дерев`яною косою перебуваючи на земельній ділянці неподалік від домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де також знаходився сусід ОСОБА_3 . У вказаний час між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підґрунті особистих неприязних відносин виникла сварка в ході якої у ОСОБА_3 виник прямий умисел спрямованим на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи задумане ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх протиправних дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень , діючи умисно, розуміючи, що ОСОБА_4 є особою похилого віку, який не може чинити опір, взяв на території свого домоволодіння совкову лопату з дерев`яним тримачем та використовуючи зазначену лопату підійшов до ОСОБА_4 на відстань, яка дозволяла реалізувати свій протиправний намір та тримаючи в правій руці лопату, застосовуючи фізичну силу, перебуваючи в положенні обличчям один до одного, умисно наніс ОСОБА_4 не менше чотирьох ударів металевою частиною лопати в область волосяної частини голови ОСОБА_4 , котрий в вказаний момент намагався захиститись та закривав голову обома руками від ударів ОСОБА_3 .

Внаслідок вище вказаних дій ОСОБА_3 своїми умисними, протиправними діями спричинив легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_4 у вигляді чотирьох забійних ран волосяної частини голови, струсу головного мозку, забою лівого променево-зап`ястного суглоба зліва.

Нанесення ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_4 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із тими наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 19.12.2023 року щодо беззаперечного визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими дізнанням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України та погодився із встановленими дізнанням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, під час досудового розслідування - дізнання ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000685, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Оскільки вказана заява також підписана захисником обвинуваченого, у суду відсутні підстави ставити під сумнів добровільність та щирість зазначеної вище позиції обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_4 також подав заяву, у якій не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, оглянувши матеріали кримінального провадження за №0000685 від 25.06.2023 та враховуючи що обвинувачений свою вину визнав та не оспорює обставини встановлені органом досудового розслідування, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

В даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Із урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують покарання та обтяжуючих обставин, обставин скоєння кримінального проступку та відношення до скоєного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд знаходить за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді у виді штрафу в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України.

Суд вважає, що вищевказані обставини дійсно можуть бути підставою для застосування саме цієї міри покарання, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення кримінального правопорушення, його критичним ставленням до нього, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 2,91,369-371,381,382,373,374,392,395 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000685, що зберігається в Первомайському РВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції №180 знищити.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1