Справа № 507/257/24
Провадження № 1-кп/507/18/2024
У Х В А Л А
"12" лютого 2024 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суду Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітньої особи ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
представника органу опіки та піклування Подільської РДА, психолога - ОСОБА_7 ,
В серпні 2023 року, більш точної дати та часу в ході судового розгляду встановити не представилось можливим, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи разом з малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в кімнаті нежилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 умисно, в порушення норм духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, всупереч ст. 1,21 Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, ст. ст. 1, 2, 6, 7 Закону України «Про захист суспільної моралі», ст. ст. 2, 7, 8, 23, 19,34, 36, 40 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 і набула чинності 02.09.1990, ст. 9 Конвенції про кіберзлочинність від 07.09.2005, яка набула чинності 01.07.2006, ст. 20 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007, яка набула чинності 01.12.2012, ст. ст. 1, 2, 3 Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, який ратифікований 03.04.2003 року, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на виготовлення дитячої порнографії, скориставшись відсутністю дорослих сторонніх осіб поблизу, які могли б завадити його протиправним діям, усвідомлюючи, що поряд з ним знаходиться малолітня особа, - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки Redmi Note 11 2201117ТY, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , шляхом відеофіксації на камеру телефону виготовив відеофайл «VID_20230910_151135.mр4», на якому зображено вчинення відносно малолітнього ОСОБА_8 дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в його тіло, який є файлом порнографічного характеру та належить до дитячої порнографії.
В подальшому, в середині вересня 2023 року, більш точної дати та часу в ході судового розгляду встановити не представилось можливим, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні Зеленогірського ліцею Зеленогірської селищної ради за адресою: Одеська область Подільський район смт. Зеленогірське, вул. Шкільна, 15, за допомогою належного йому мобільного телефону марки Redmi Note 11 2201117ТY, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , за допомогою всесвітньої мережі Інтернет, реалізовуючи намір, спрямований на розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру з ознаками дитячої порнографії, здійснив розповсюдження за допомогою месенджеру «Instagram» виготовленого ним у серпні 2023 року відеофайлу «VID_20230910_151135.mр4», на якому відображаються дії сексуального характеру, вчинювані відносно малолітнього ОСОБА_8 та пов`язані з оральним проникненням в його тіло, який відноситься до продукції порнографічного характеру з ознаками дитячої порнографії, шляхом пересилання на мобільний телефон марки Саlаху М 13 SМ-М135F/DS, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , належний неповнолітньому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 301-1 КК України виготовлення, розповсюдження дитячої порнографії.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вид застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення малолітнім нового кримінального правопорушення.
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 пояснив, що вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнає повністю, у скоєному щиро кається, просив передати його під нагляд батькам.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 - його мати ОСОБА_5 просила суд передати сина під її нагляд, обіцяла забезпечити належний догляд за ним, приділяти більшу увагу його вихованню та розвитку.
Захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечив проти задоволення клопотання.
Малолітній потерпілий ОСОБА_8 та його законний представник ОСОБА_10 щодо задоволення клопотання не заперечували про що надали відповідні заяви до суду.
Представник органу опіки та піклування Подільської РДА, психолог ОСОБА_11 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.
Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , враховуючи думки прокурора, потерпілого та його законного представника, які просить задовольнити клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення виходячи з наступного.
За ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.
Згідно з п.п. 2, 3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.
Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.
Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:
- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1ст. 97КК України;
- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2ст. 97 КК України);
- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105 КК України.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.
Суд ухвалюючи судове рішення щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.
До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.
Дії неповнолітнього ОСОБА_4 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ч. 3 ст. 301-1 КК України.
Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст.301-1 КК України, згідно ст. 22 КК України ОСОБА_4 не досягнув 16 річного віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 301-1 КК України
Таким чином, з врахування того, що ОСОБА_4 , вчинив суспільно-небезпечне діяння вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину у скоєному визнав повністю, щиросердечно розкаюється, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, а тому, враховуючи обставини провадження, суд вважає, що до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме: застереження та передача під нагляд батька.
Отже, клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд батькам обґрунтоване належним чином доказами, які є належними та допустимими та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.
Керуючись ст.22, ст.97, ст.105 КК України, ст.ст.369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд,
Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , учня 9-го класу Зеленогірського ліцею Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області, жителя АДРЕСА_1 - примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Встановити тривалість заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері відносно ОСОБА_4 строком на два роки.
Речові докази по справі після набрання ухвалою законної сили: мобільний телефон «REDMI NOTE 11» із сім-картою НОМЕР_5 - повернути власнику ОСОБА_5 ; мобільний телефон «REDMI 8A» із сім-картою НОМЕР_6 - повернути власнику ОСОБА_12 ; мобільний телефон «Redmi 9C HFC» із сім-карткою НОМЕР_7 повернути власнику ОСОБА_13 ; мобільний телефон Samsung Galaxy A04 із сім-картою НОМЕР_8 повернути власнику ОСОБА_14 , скасувавши арешт на вказані телефони, який було накладено ухвалами слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 16 листопада 2023 року.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1