Справа № 461/3141/23
Провадження № 1-кс/461/394/24
УХВАЛА

17.01.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області капітана юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 02.03.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що відповідно до наказу генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФФ», (далі ТОВ «Профф») № 23 від 26.12.2022 ОСОБА_5 у період з 26.12.2022 по даний час обіймає посаду генерального директора ТОВ «Профф», основним видом діяльності якого, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є неспеціалізована оптова торгівля (виробництво неметалевих мінеральних виробів; виробництво електричного освітлювального устатковання; виробництво інших машин і устатковання загального призначення; виробництво інших вузлів, деталей і приладдя для автотранспортних засобів; оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; оптова торгівля одягом і взуттям; оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям; оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням; оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього; оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; складське господарство; надання інших інформаційних послуг; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; консультування з питань комерційної діяльності й керування; інша професійна, наукова та технічна діяльність; діяльність у сфері зв`язків із громадськістю; організування конгресів і торговельних виставок; інші види освіти; виробництво готових текстильних виробів, крім одягу; виробництво інших гумових виробів; виробництво іншої продукції; пакування).

Згідно із п. 3.2, 4.1 Статуту ТОВ «Профф», Товариство є самостійним діючим господарюючим суб`єктом на внутрішньому та зовнішньому ринках України, може займатися будь-якою підприємницькою діяльністю, яка не суперечить законодавству України, з метою отримання прибутку в сферах, які є предметом діяльності Товариства. Метою діяльності Товариства є отримання прибутку шляхом здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Господарського кодексу України, відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Відповідно до пункту а) ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції, яка ратифікована Верховною Радою України 18.10.2006 та набрала чинності для України 01.01.2010, кожна Держава-учасниця розглядає можливість вжиття таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для визнання злочинами наступних дій, якщо вони вчинені умисно: обіцянка, пропозиція або надання державній посадовій особі чи будь-якій іншій особі, особисто або через посередників, будь-якої неправомірної переваги, щоб ця посадова особа чи така інша особа зловживала своїм справжнім або удаваним впливом з метою одержання від адміністрації чи державного органу Держави-учасниці будь-якої неправомірної переваги для ініціатора таких дій чи будь-якої іншої особи.

У порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення при наступних обставинах.

Наказом МО України № 71 від 12.02.2020 полковника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 17.02.2020 призначено на посаду начальника військ радіаційного, хімічного та біологічного захисту Збройних Сил України начальника Управління радіаційного, хімічного та біологічного захисту ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку він обіймає по даний час.

Відтак, починаючи з 17.02.2020 ОСОБА_7 , обіймає посаду начальника військ радіаційного, хімічного та біологічного захисту Збройних Сил України начальника Управління радіаційного, хімічного та біологічного захисту ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, та як керівник структурного підрозділу органу державної влади (Управління радіаційного, хімічного та біологічного захисту ІНФОРМАЦІЯ_4 ) згідно з п. 2 примітки ст. 368 КК України, являвся службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Згідно із п. г) ч.1 ст. 3 положення Закону України «Про запобігання корупції» поширюються, у т.ч. на військових посадових осіб Збройних Сил України.

Згідно положень ст. ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_7 , як військовій службовій особі ЗС України, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язаний невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Згідно із ст. ст. 11, 16, 97 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» ОСОБА_7 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників), подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, передбачених посадою, керуватися тільки законами України, діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ніхто інший, за винятком уповноважених посадових осіб державних органів у передбачених Конституцією та законами України випадках, не вправі втручатися у законну діяльність військовослужбовців.

У той же час, відповідно до ч.1 ст. 16, ст. 30 Закону України «Про оборонні закупівлі» придбання державними замовниками товарів, робіт і послуг може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких закупівель: 1) закрита закупівля (переговори; поетапні переговори) 2) торги з обмеженою участю; 3) спрощені торги із застосуванням електронної системи закупівель. Особливості здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності державних замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених цієї статтею.

Згідно із ст. 33, абз. 2 ст. 34, ст. 38 «Питань оборонних закупівель», затверджених постановою КМУ від 03.03.2021 № 363, державні замовники виходячи із затверджених річного плану закупівель та зведеного трирічного плану закупівель товарів, робіт і послуг оборонного призначення за закритими закупівлями на відповідний бюджетний період проводять відбір виконавців державних контрактів (договорів) у порядку, встановленому Законами України «Про публічні закупівлі» та «Про оборонні закупівлі» з додержанням вимог законодавства про державну таємницю. Переможець переговорів за закритими закупівлями визначається державним замовником за критеріями та методикою оцінювання найбільш економічно вигідної пропозиції учасника закупівлі товарів, робіт і послуг оборонного призначення. Відбір виконавців державних контрактів (договорів) за закритими закупівлями здійснюється державним замовником шляхом конкурентної процедури «поетапні переговори» або неконкурентної процедури «переговори». Неконкурентна процедура відбору виконавця державного контракту (договору) за закритими закупівлями застосовується у разі закупівлі в єдиного виконавця.

Згідно ст. 47 «Особливостей здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою КМУ від 11.11.2022 № 1275, вітчизняний або іноземний суб`єкт господарювання несе відповідальність за формування комерційної пропозиції на постачання товару, виконання робіт або надання послуг оборонного призначення, повноту та достовірність зазначених даних, у тому числі в частині розрахунку вартості (ціни).

В свою чергу, 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію РФ проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, продовжений та діє станом на даний час на всій території України, що пов`язано із розв`язанням рф військової агресії проти України та веденням повномасштабних бойових дій на території України.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, генеральний директор ТОВ «Профф» ОСОБА_5 досяг злочинної домовленості із начальником військ радіаційного, хімічного та біологічного захисту начальником Управління радіаційного, хімічного та біологічного захисту Командування Сил підтримки ЗС України ОСОБА_7 щодо надання останньому неправомірної вигоди за його сприяння в укладенні із ТОВ «Профф» та виконанні господарських договорів.

У подальшому, 15.11.2023 між Міністерством оборони України (Замовник), в особі начальника військ радіаційного, хімічного та біологічного захисту начальника Управління радіаційного, хімічного та біологічного захисту Командування Сил підтримки ЗС України ОСОБА_7 та ТОВ «Проффф» (Постачальник), в особі генерального директора ОСОБА_5 укладено договір №343/4/2023/58 про закупівлю товарів (індивідуальних комплектів РХБ захисту ІКЗ-1 в загальній кількості 4290 шт.) за державні кошти на загальну суму 36 446 553 грн. з ПДВ.

Після цього, 26.12.2023 за результатами поставки ТОВ «Профф» для потреб Міністерства оборони України за господарським договором № 343/4/2023/58 від 15.11.2023 частини продукції 1290 індивідуальних комплектів РХБ захисту ІКЗ-1, замовником організовано переказ грошових коштів комерційній структурі на банківський рахунок ТОВ «Профф» НОМЕР_1 (відкритий в АТ «АКБ «Львів») у сумі 10 959 453 гривень з ПДВ від загальної ціни договору.

В подальшому, приблизно о 14 год. 40 хв. 15.01.2024 ОСОБА_5 , діючи на виконання наперед досягнутої злочинної домовленості із начальником військ радіаційного, хімічного та біологічного захисту Збройних Сил України начальником Управління радіаційного, хімічного та біологічного захисту Командування Сил підтримки Збройних Сил України ОСОБА_7 , усвідомлюючи факт надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки вчиненого діяння, перебуваючи на автомобільній парковці, розташованій біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся із останнім та надав ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 14 600 доларів США (що становило 552318 грн. за курсом НБУ станом на 15.11.2023), за його ( ОСОБА_7 ) сприяння в укладенні та виконанні договору № 343/4/2023/58 від 15.11.2023, які вилучені 15.01.2024 в ході затримання ОСОБА_7 .

Слідчий зазначив, що станом на день подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просить слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор в судовому засідання клопотання підтримали, просили суд задовільнити його в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, оскільки підозра є не обґрунтованою. Слідчий не обґрунтував належним чином кожен із зазначених в клопотанні ризиків з точки зору конкретності та достатності, не навів жодного доказу, чому до підозрюваного слід застосувати найсуворіший запобіжний захід. Зазначили, що реальних доказів, які б підтверджували ризики протиправної поведінки ОСОБА_5 слідчому судді надано не було. Підозрюваний також вказав, що займається поставками засобів захисту для Збройних Сил України, тим самим підвищує їхню обороноздатність у період війни.

Захисник вказав, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, одружений та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Окрім того, останній неодноразово в період воєнного стану надавав благодійну допомогу Збройним Силам України. Враховуючи вищенаведене, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі, який відповідав б матеріальному стану підозрюваного.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання частково, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ Управління СБ України у Львівській області, за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000026 від 02.03.2023, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а також за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

15.01.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме у наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- -рапортом про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України з ВКІБ УСБУ у Львівській області від 22.02.2023 року;

- рапортом про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 368, 369 КК України з ВКІБ УСБУ у Львівській області від 05.01.2024 року;

- відповіддю оперативного підрозділу ВКІБ УСБУ у Львівській області від 06.12.2023;на доручення слідчого;

- відповіддю оперативного підрозділу ВКІБ УСБУ у Львівській області від 14.01.2024 на доручення слідчого;

- відповіддю оперативного підрозділу ВКІБ УСБУ у Львівській області від 30.12.2023 на доручення слідчого;

- протоколом огляду мережі Інтернет від 20.12.2023;

- протоколом огляду мережі Інтернет, а саме Інтернет-ресурсу «Prozorro»;

- протоколом проведення НСРД обстеження публічно недоступного місця та зняття інформації з електронних інформаційних систем від 10.11.2023;

- протоколом проведення НСРД аудіо-, відеоконтроль особи від 23.11.2023;

- протоколом візуального спостереження за особою в публічно доступних місцях від 30.11.2023;

- протоколом проведення НСРД - обстеження публічно недоступного місця від 29.07.2023;

- протоколом проведення НСРД зняття інформації з електронних інформаційних мереж від 05.07.2023;

- протоколом проведення НСРД - обстеження публічно недоступного місця та зняття інформації з електронних інформаційинх систем від 23.08.2023;

- протоколом проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 від 15.01.2024;

- протоколами проведення обшуку службових кабінетів (приміщень) будівлі Управління радіаційного, хімічного та біологічного захисту Командування Сил підтримки ЗС України, за адресою: АДРЕСА_4 .

- протоколом проведення обшуку автомобіля МітсубісіПаджеро Спорт, який перебуває у власності (користуванні) ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 від 15.01.2024;

- протоколом проведення обшуку службових приміщень ТОВ «Профф» за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, буд. 176;

- протоколом проведення обшуку складського приміщення ТОВ «Профф» за адресою: м. Львів, вул. Хмельницького, 172;

- протоколом обшуку банківської скриньки (індивідуального банківського сейфу ОСОБА_5 ) в АТ «АКБ «Львів» () за адресою: м. Львів, вул. Сербська, буд. 1;

- протоколом проведення обшуку автомобіля, який належить ТОВ Профф та який перебуває у користуванні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 від 15.01.2024;

- протоколом затримання ОСОБА_7 від 15.01.2024 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України;

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 15.01.2024 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

За такого, доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 , відхиляються, оскільки обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, які об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, яке йому інкримінується, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити таке кримінальне правопорушення за викладених у повідомленні про підозру обставин, що є достатнім для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

-ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду свідчить те, що у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі терміном до восьми років, без альтернативи призначення більш м`якого покарання, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання, виїзд на непідконтрольні території у т.ч. шляхом виїзду за кордон, тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання.

Оцінюючи питання стійкості соціальних зв`язків підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що сімейний стан підозрюваного, кількість та вік дітей враховується під час їх оцінки. ОСОБА_5 має родину (одружений, має батьків похилого віку, трьох неповнолітніх дітей, що без сумніву, свідчить про існування у нього соціальних зв`язків належного рівня, але окрім зазначеного, слідчий суддя враховує викладені вище факти та обставини, коло його спілкування, як такі, що підвищують ризик переховування.

-ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик підтверджується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушень, перевіряється можлива причетність ОСОБА_5 до інших епізодів протиправної діяльності щодо надання неправомірної вигоди службовим особам інших державних органів.

Так, ОСОБА_5 є генеральним директором ТОВ «Профф», від імені якого укладено договір №343/4/2023/58 про закупівлю товарів (індивідуальних комплектів РХБ захисту ІКЗ-1 в загальній кількості 4290 шт.), а також реалізовано такі ж або подібні товари оборонного призначення (засоби індивідуального захисту: протигази (маски та фільтри), хімкостюми тощо) імпортного походження іншим державним замовникам у сфері оборони, що дає обґрунтовані підстави стверджувати про наявність в ОСОБА_5 прямого доступу до усієї бухгалтерської та фінансової звітності у паперовому та електронному вигляді. Викладене у своїй сукупності, свідчить про наявність реальної можливості у підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку господарську документацію, яка стосується виконання договорів поставки продукції для потреб МОУ.

Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку.

ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків та на іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень. При цьому, слідчий суддя бере до уваги:

-інкримінований підозрюваному злочин ймовірно вчинений у співучасті, що дозволяє координувати свої дії та показання з іншими співучасниками;

-імовірне вчинення злочину з використанням службового становища, що зумовило можливість впливу на осіб, та наявність робочих стосунків із деякими свідками у цьому кримінальному провадженні;

-підозрюваний ОСОБА_5 на даний час обіймає посаду керівника ТОВ «Профф», яке здійснює поставку товарів оборонного призначення для ЗСУ, що уможливлює використання ним посади для впливу на інших учасників кримінального провадження;

-на цій стадії досудового розслідування не допитані всі особи, яким можуть бути відомі обставини розслідуваного злочину;

Вказані обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає також доведеним той факт, що продовжує існувати ризик незаконного впливу на іншого підозрюваного у кримінальному провадженні. Так, в цій частині зазначений ризик підтверджується як спільною зацікавленістю в узгодженні показань з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаний ризик підтверджується тим, що з огляду на посаду підозрюваного, останній який має широке коло зв`язків, користуючись якими він може опосередковано здійснювати тиск на учасників кримінального провадження з метою незаконного впливу на перебіг досудового розслідування та прийняття процесуальних рішень. Тобто, мова йде про можливі вчинені кримінальні правопорушення.

Також слідчий суддя зауважує, що обставини та характер вчинення розслідуваних злочинів, зафіксовані факти конспірації у телефонних розмовах, вказують про високий рівень підготовки та конспіративності дій співучасників, що підтверджує схильність та здатність, зокрема і підозрюваного ОСОБА_5 приховувати та маскувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами. Більше того, у контексті вказаного ризику слідчий суддя враховує, що інкримінований ОСОБА_5 злочин вчинений ним у співучасті з іншими особами. Враховуючи невстановлення наразі усіх ймовірно причетних осіб існує загроза вчинення дій, направлених на перешкоджанню досудовому розслідування для невикриття таких осіб.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що заявлений ризик дійсно має місце.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що прокурором не було доведено існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється особа.

У клопотанні зазначений ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється задля вирішення питання щодо сприяння у завершенні виконання та оплати укладеного із ТОВ «Профф» договору № 343/4/2023/58 від 15.11.2023, а також щодо укладення інших договорів із ТОВ «Профф».

Крім того, слідчий вказує, що здобута у ході досудового розслідування інформація (у т.ч. наявність так званої чорної бухгалтерії із зазначенням сум відкатів для представників державних установ) свідчить не лише про можливий системний характер злочинної діяльності ОСОБА_5 , але й дає обґрунтовані підстави стороні обвинувачення стверджувати, що останній може бути безпосередньо причетний до вчинення інших кримінальних правопорушень як у сфері господарської діяльності, так і в сфері службової та професійної діяльності, пов`язаної із наданням публічних послуг.

Посилання на існування цього ризику, на думку слідчого судді, носить не конкретний характер та жодних доказів на підтвердження факту його існування на теперішній час слідчому судді не надано. З цих підстав, цей ризик не враховуються слідчим суддею при вирішенні питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

На виконання вимог закону слідчий суддя розглядає можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу враховує таке:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення ним тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про те, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному та обмеження його конституційних прав у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини..

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Щодо розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення про виключність випадку, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 , набуло значного суспільного резонансу, оскільки вказані злочинні дії останнього є вчиненими з надмірною зухвалістю та явною зневагою до народу України, а також осіб, які захищають Вітчизну від російських загарбників. Зокрема, ОСОБА_5 достовірно було відомо, що ТОВ «Профф» є постачальником товарів оборонного призначення, таких як засоби індивідуального захисту: протигази (маски та фільтри), хімкостюми тощо, а також про введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, що пов`язано із розв`язанням рф військової агресії проти України та веденням повномасштабних бойових дій на території України. Відповідно, усі зусилля органів державної влади та громадян України, а також інших підрозділів, які здійснюють збройну відсіч агресору, сконцентровані та зосереджені на забезпечення (матеріальне та фінансове) Сил оборони України. За викладених обставин, вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, пов`язаного із наданням/отриманням неправомірної вигоди, призводить не лише до дестабілізації морально-психологічного стану української армії, але й до суттєвих матеріальних і фінансових втрат коштів, які можуть бути скеровані за призначенням для забезпечення національної безпеки України.

Також, наявність виключності випадку, передбачена ч. 5 ст. 182 КПК України, обумовлена тим, що вчинене ОСОБА_5 корупційне кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених умисно та з корисливих мотивів.

З урахуванням посади, яку обіймає останній керівник ТОВ «Профф», яке здійснює поставку товарів оборонного призначення для ЗСУ, дії ОСОБА_5 в очах громадськості дискредитують діяльність Збройних Сил України, пов`язану із придбанням товарів оборонного призначення, підриває міжнародну підтримку України, що є неприпустимим явищем у період війни.

При визначенні розміру запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 ,, обставини його вчинення та роль, індивідуальні особливості підозрюваного, що дозволяє дійти висновку, що застава визначена у сумі до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не буде здатною забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу, що в мотивувальній частині клопотання слідчого міститься описка, щодо пропонованого розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Зокрема, зазначено, що стороною обвинувачення пропонується застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 3425 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 10001000 грн., в той час як в прохальній частині клопотання пропонується 8904 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 25999680 грн.

При цьому, слідчий суддя приходить до переконання, що заявлений в клопотанні альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 8904 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є надмірним для підозрюваного, оскільки останній має міцні соціальні зв`язки, зокрема одружений, має місце постійного проживання та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, батьків пенсійного віку, постійне місце роботи; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. а тому з урахуванням конкретних матеріалів справи, майнового стану підозрюваного, приходить до висновку, що застава в розмірі 3302 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Саме такий розмір, на думку слідчого судді, розумно і пропорційно співвідноситься з обставинами вчинення кримінального правопорушення, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти ризикам кримінального провадження та не є завідомо непомірним для нього.

У частині 5 ст. 194 КПК України закріплено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Такі обов`язки, відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

У судовому засіданні прокурором доведено необхідність покладення на підозрюваного обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України.

Такі обов`язки обумовлюються доведеністю існування ризиків та за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_7 , будуть здатними запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Водночас, слідчий суддя вважає невиправданим покладення на підозрюваного обов`язку носити електронний засіб контролю, оскільки в умовах воєнного стану існує постійний ризик необхідності евакуації цивільного населення через загрозу активних бойових дій чи ракетних ударів, в т.ч. і на території міста Львова та Львівської області.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, - задоволити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 16 березня 2024 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу, в розмірі 3302 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9 998 456 грн., та у разі внесення застави покласти на підозрюваного строком на 60 діб наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом;

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту (м. Львів), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, та іншим підозрюваним в даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повний текст ухвали проголошено 19 січня 2024 року о 15 год. 20 хв.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1