УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000053 від 28.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. ч. 1, 2 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого прокурором клопотання, Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000053, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 28.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Підрозділу Територіального управління БЕБ у Одеській області.

Відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України, внесено до ЄРДР за повідомленнями 25 Прикордонного заводу Державної прикордонної служби України за №№ 955, 956 від 27.09.2021 року, згідно яких жителі Білгород-Дністровського, Татарбунарського, Болградського районів Одеської області за участі інших залучених ними осіб, здійснюють незаконне виготовлення, зберігання, транспортування з метою збуту та збут підакцизних товарів з використанням підроблених марок акцизного податку.

Крім того, у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження детективами Підрозділу Територіального управління БЕБ в Одеській області встановлено інформацію щодо осіб та місць незаконного зберігання та збуту контрафактних підакцизних товарів.

Так, за результатами виконаного доручення УСБУ в Одеській області та детективами ТУ БЕБ в Одеській області встановлено групу осіб причетних до зберігання незаконно виготовлених тютюнових виробів та їх збуту на території Одеської області та інших областях України.

Так, детективами ТУ БЕБ в Одеській області встановлено незаконне зберігання та збут контрафактних підакцизних товарів без марок акцизного податку за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим, 07.11.2023 проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено у клопотанні, власником якого виступає громадянин ОСОБА_6 .

Згідно клопотання, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2023 клопотання про арешт майна вже поверталося прокурору для усунення недоліків.

На теперішній час прокурор повторно звертається з таким клопотанням на адресу слідчого судді в якому зазначає, що в ході досудового розслідування під час проведеного санкціонованого обшуку виявлено та вилучено немарковані тютюнові вироби, які підлягають експертному дослідженню, а також встановлення відповідності їх іншим тютюновим виробам, які були вилучені в інших місцях.

Крім того, прокурор зазначає, що наразі встановлюється причетність ОСОБА_4 до зберігання незаконно виготовлених тютюнових виробів та їх збуту на території Одеської області та інших областях України.

Вилучені документи та речі могли бути використані у протиправній схемі, пов`язаній із незаконним придбанням з метою збуту, зберіганням з цією метою та збутом, в той час як вилучені мобільний телефон та комп`ютер підлягають огляду.

Додатково прокурор зазначає, що постановою детектива вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, оскільки вилучені речі містять інформацію, необхідну для проведення всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, так як лише за допомогою даних речей можливо підтвердити або спростувати факт вчинення кримінального правопорушення, такі речі необхідні для подальшого проведення судових експертиз, оскільки можуть містити сліди вчинення кримінального правопорушення, прокурор повторно просить накласти на таке майно арешт.

В судовому засіданні:

-прокурор вимоги заявленого клопотання підтримав у повному обсязі. Додатково вказав, що встановлено, що громадянин ОСОБА_7 здійснює незаконний збут підакцизних товарів, в ході обшуку вилучено немарковану продукцію, призначено експертні дослідження. На теперішній час за даним фактом про підозру нікого не повідомлено, оперативна закупка у ОСОБА_4 не здійснювалася.

-представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що збуту не було, закупка не проводилась. Підозра у кримінальному провадженні ОСОБА_4 не пред`являлась. Особа ОСОБА_7 для них не відома. Вилучений товар є особистими речами ОСОБА_4 , закон не забороняє йому зберігати такі речі для власного споживання.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України,завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 (1952 рік) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів. При цьому згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За фактичними обставинами даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.10.2023 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно змісту такого судового рішення вбачається, що в ході досудового розслідування встановлено громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який спільно з іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, імовірно здійснює незаконне зберігання та збут контрафактних підакцизних товарів без марок акцизного податку за вищевказаною адресою.

Відомості відносно того, що саме громадянин ОСОБА_7 здійснює незаконний збут підакцизних товарів в судовому засіданні підтвердив й прокурор.

Між тим, як вбачається з протоколу обшуку від 07.11.2023, а також змісту заявленого прокурором клопотання, адреса: АДРЕСА_1 , являється місцем проживання громадянина ОСОБА_4 , якому й належить вилучене майно, й якому, згідно доводів його представника в судовому засіданні, особа ОСОБА_7 не відома.

Слідчий суддя враховує доводи прокурора в судовому засіданні, а також долучені до клопотання матеріали, згідно яких відсутні будь-які відомості відносно того, що громадянин ОСОБА_4 може бути причетним до незаконного збуту підакцизних товарів, останнього про підозру у кримінальному провадженні не повідомлено, й більше того, за твердженням прокурора, відносно ОСОБА_4 не проводилася оперативна закупка, результатами якої дійсно можливо було б доводити обставини його причетності до незаконного збуту підакцизної продукції.

На теперішній час прокурор у клопотанні формально лише зазначає, що: «встановлюється причетність ОСОБА_4 до зберігання незаконно виготовлених тютюнових виробів та їх збуту на території Одеської області та інших областях України», водночас жодних доказів, які б хоча б на мінімальному рівні могли свідчити на користь обґрунтованості власних доводів попросту не надає.

Натомість, як зазначив представник ОСОБА_4 в судовому засіданні, відомості щодо незаконного збуту підакцизних товарів з боку ОСОБА_4 відсутні, закупка відносно останнього не проведена, підозра йому не вручена, особа ОСОБА_7 не відома, в той час як вилучений товар є особистими речами ОСОБА_4 , а закон не забороняє йому їх зберігати з метою власного споживання.

Не зважаючи на фактичні обставини такого кримінального провадження, а також певну специфіку вилученої продукції, прокурором не було жодним чином спростовано позицію представника власника майна в судовому засіданні.

Окрім того, в рамках такого кримінального провадження ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2023 першочергово подане прокурором клопотання про арешт вже поверталося останньому для усунення відповідних недоліків.

Згідно змісту такого судового рішення: «прокурором у самому клопотанні не зазначено, яке відношення до обставин означеного кримінального провадження має особа, у домоволодінні якої був проведений обшук, - ОСОБА_4 (відповідно до протоколу обшуку від 07.11.2023 року). Не допитано ОСОБА_4 щодо обставин придбання їм та зберігання вилучених речей».

На теперішній час, попри постановлення вказаної ухвали слідчого судді від 20.11.2023, стороною обвинувачення не проведено жодних процесуальних дій (по меншій мірі не долучено доказів на підтвердження їх проведення), які б були спрямовані на підтвердження власних доводів.

В цій частині, знову ж таки, слідчий суддя зауважує, що навіть не допитано громадянина ОСОБА_4 для з`ясування обставин: коли, у кого, в який спосіб, з якою метою було придбано виявлене та вилучене у нього майно, з якою метою останній його зберігав за місцем власного мешкання тощо. Стороною обвинувачення не надано й доказів для підтвердження того, що детектив/прокурор намагався допитати ОСОБА_4 , однак останній уникав допиту, не з`являвся для його проведення, відмовлявся приймати участь у його проведенні тощо.

Фактично, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що лише в складеному старшим детективом Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_8 рапорті йдеться про можливу діяльність щодо незаконного збуту підакцизних товарів, однак такий рапорт стосується винятково громадянина ОСОБА_7 , водночас будь-яка згадка щодо ОСОБА_4 у ньому відсутня.

В цьому розрізі слідчий суддя також не може не врахувати, що стороною обвинувачення не надано й будь-яких доказів на підтвердження щонайменше, факту знайомства ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , а тому не спростованими є доводи представника власника майна в тій частині, що ОСОБА_4 особа ОСОБА_7 не відома.

Крім того, частково відомості, які на думку детектива можуть свідчити про протиправну діяльність зазначаються у протоколі обшуку від 07.11.2023, водночас доказів на підтвердження наведених у протоколі обставин прокурор також не надає.

Зокрема, попри зазначення у протоколі обшуку від 07.11.2023 відомостей, що у ході огляду мобільного терміналу зв`язку та ноутбуку виявлено важливу для кримінального провадження інформацію, попри об`єктивно достатній процесуальний час, який у сторони обвинувачення був для додаткового огляду та фіксування такої інформації, в тому числі, за участю спеціаліста, будь-яких доказів в частині здійснення таких дій прокурором надано не було, в зв`язку з чим перевірити відомості зазначені у протоколі обшуку слідчий суддя не має можливості.

Додатково, якщо проаналізувати відомості, які зазначені в протоколі обшуку від 07.11.2023 відносно виявлених та вилучених експрес-накладних, то знову ж таки, будь-яка згадка в них про ОСОБА_4 чи то в якості відправника, чи то в якості отримувача відсутня.

Серед іншого, не може залишити поза увагою слідчий суддя й ту обставину, що попри посилання прокурора на призначення у кримінальному провадженні необхідних експертних досліджень, відповідних постанов про їх призначення прокурором також не долучається.

Й на сам кінець, слідчий суддя не може не звернути увагу, що навіть зазначене у клопотанні прокурора обґрунтування необхідності накладення арешту майна не узгоджується з наявною в матеріалах клопотання постановою про визначення речовими доказами від 07.11.2023.

Зокрема, прокурор зазначає, що: «вилучене майно на підставі постанови визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій та містять відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження», в той час як формулювання постанови детектива від 07.11.2023 зводиться до того, що: «вищевказане майно могло бути здобуто внаслідок вищезазначеної протиправної діяльності…».

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що повторно подане прокурором клопотання є необґрунтованим, доводи, які зазначені в ньому не підтверджуються долученими до нього матеріалами, що свідчить про необхідність відмови в його задоволенні, оскільки прокурором не доведено та документально не підтверджено, що вилучене майно є доказом у даному кримінальному провадженні, а відтак, що наявні підстава, мета та необхідність в арешті майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000053 від 28.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. ч. 1, 2 ст. 204 КК України відмовити.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно 07.11.2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) мобільний телефон «Redmi Note 9 Pro», S/N НОМЕР_1 ;

2) ноутбук «Lenovo Idea Pad 3», S/N PF3FR1VL, із блоком живлення;

3) експрес-накладні ТОВ «Нова пошта» - 26 шт.;

4) чорнові записи 163 арк.;

5) тютюнові вироби без марок акцизного податку:

1. «Elf bar», 1500 тяг 11 853 шт.;

2. «Elf bar», 2000 тяг 5311 шт.;

3. «Elf bar», 4000 тяг 2213 шт.;

4. «Elf bar», 7000 тяг 124 шт.;

5. «Elf bar», змінні картриджі 742 шт.;

6) «Elf bar», пристрої для нагрівання рідини (поди) 484 шт. - повернути особі у якої його було вилучено - ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1