Ухвала

Іменем України

16 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 689/1669/22

провадження № 51-4605 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого

ОСОБА_5 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області

від 28 лютого 2023 року та вирок Хмельницького апеляційного суду від 11 липня

2023 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 лютого

2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання

у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.

Вироком Хмельницького апеляційного суду від 11 липня 2023 року вказаний вирок місцевого суду скасовано в частині призначеного ОСОБА_5 покарання. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено

від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки. В решті вирок залишено без змін.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою,

в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень щодо засудженого ОСОБА_5 , просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України,

суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог

п. 4 ч. 2 та ч. 3 зазначеної статті.

Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та думка особи, яка подає касаційну скаргу, з приводу її участі у касаційному розгляді.

Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання

про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального

та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни

чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна

із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.

Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись

на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів

у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення. Крім того, коли сторона вимагає скасування судових рішень і призначення судового розгляду в суді відповідної інстанції, вона має вказати, яким чином

таке скасування дозволить виправити порушення, на яке вона посилається.

Однак, всупереч вищевказаному захисник ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підстави для скасування оскаржених судових рішень, доводів на обґрунтування зазначеної позиції

з урахуванням положень статей 412, 413 КПК України не наводить.

Натомість захисник, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається по суті на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім цього, захисник, оскаржуючи, в тому числі, вирок апеляційного суду, не наводить доводів на обґрунтування незаконності чи необґрунтованості вказаного судового рішення з урахуванням положень статей 412-414 КПК України.

До того ж, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник не погоджується

з оскарженими вироками судів першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 , зокрема, що стосується розміру відшкодування моральної шкоди, вважає визначений розмір такого відшкодування невмотивовано завищеним. При цьому скаржник доводів на обґрунтування своєї позиції не наводить та не вказує конкретно, які саме порушення допустили суди

при вирішенні даного питання.

Також, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України, захисник у скарзі не зазначає чи бажає

він брати участь у касаційному розгляді.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення,

що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою,

яка подала касаційну скаргу.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає

за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

З цих підстав Суд постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 лютого 2023 року та вирок Хмельницького апеляційного суду від 11 липня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - десять днів із дня отримання

копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3