Номер провадження:1-кп/521/2131/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000967 від 19.10.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2017 року народження, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності з обставин спричинення психологічного насильства стосовно своєї матері ОСОБА_4 , на шлях виправлення не став, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, продовжив вчиняти психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке виражалось у словесних образах, погрозах, приниженні, залякуванні фізичною розправою, що потягло за собою наслідки, у вигляді емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, та завдав шкоди психічному здоров`ю останньої.

Зокрема, 16.05.2023 року, 31.05.2023 року, 19.07.2023 року ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розпочинав конфлікти зі своєю матір`ю ОСОБА_4 та вчиняв відносно неї психологічне насильство, що проявлялось у словесних образах, погрозах, приниженні, залякуванні, тим самим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_4 , у зв`язку із чим, відносно ОСОБА_6 , було складено протоколи про адміністративні правопорушення, а саме: ВАБ №936387 від 19.05.2023 та Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 травня 2023 року (справа №521/13230/23, номер провадження 3/521/10141/23) притягнуто ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП України, ВАВ №879759 від 31.05.2023 та Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2023 року (справа №521/16536/23,номер провадження 3/521/11868/23) притягнуто ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП України, ВАВ №565221 від 19.07.2023 та притягнутий рішенням Малиновського районного суду м.Одеси 31.07.2023 року (справа №521/19252/23, номер провадження 3/521/13190/23), до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України.

Так, 17.10.2023 року ОСОБА_6 знаходячись за місцем роботи своєї матері ОСОБА_4 , а саме у торговому кіоску, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та у подальшому за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство, що проявилось у словесних образах потерпілої, висловлюванні в її адресу нецензурних слів, принижування честі та гідності, погроз, тим самим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_4 .

Мотив вчинення даного кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_4 полягає у спричиненні останній психологічного болю та моральних страждань.

Таким чином ОСОБА_6 умисно, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань, які виразились у спричиненні останній психологічного болю, моральних страждань та погіршенні якості життя потерпілої.

Кримінальна відповідальністьза вчинене кримінальне правопорушення передбачена ст.126-1 КК України, а саме за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.126-1 КК України, визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та пояснив, що дійсно між ним та його матір`ю - потерпілою виникали конфлікти, коли він просив гроші у неї, не стримувався, тому висловлювався нецензурною лайкою на адресу матері, ображав та принижував її, чим завдавав їй страждання. Має ряд захворювань, тому офіційно не працює, вибачився перед матір`ю. У вчиненому щиро кається та просить врахувати, що йому потрібно зайнятися відновленням свого здоров`я, тому просить суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що прортягом останнього року її син ОСОБА_6 - обвинувачений у наслідок вживання нароктичних речовин став виносити речі з будинку та продавати їх, тому на цьому грунті виникали конфлікти, під час яких останній її ображав, висловлювався нецензурною лайкою, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності. 17.10.2023 року вчинив також психологічне насилля за місцем її роботи у торгівельному кіоску та в подальшому дома продовжував її ображати. Систематичне психологічне насильство з боку сина завдає їй психологічних страждань, погіршує емційний стан та її життя.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи позицію обвинуваченого щодо вчиненого кримінального правопорушення, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними. Тому суд, за згодою учасників судового провадження вважає доцільним обмежитись дослідженням доказів, а саме допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого та обставин, що мають значення для визначення міри покарання.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Допитавши обвинуваченого,потерпілу, вивчивши матеріали кримінального провадження, стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що події кримінального правопорушення мали місце, вина обвинуваченого доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до ст.12 КК України правопорушення, інкриміноване обвинуваченому, відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до ст.66 КК України, враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, дав правдиві свідчення, вибачився перед потерпілою.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання - вчинення злочину стосовно особи похилого віку - потерпілої 1943 року народження.

Щодо особи обвинуваченого, то ОСОБА_6 раніше не судимий , офіційно не працює, перебуває на обліку з приводу психічного та поведінкового розладу внаслідок вживання наркотичних речовин, характеризується негативно, має на утриманні неповнолітню дитину.

Таким чином, враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, позиції сторони обвинувачення, захисту, потерпілої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції ст.126-1 КК України.

Враховуючи особу обвинувавеного, який вперше приитягується до кримінальної відповідальності, його поведінку після вчинення злочину, а саме те, що він зрозумів та усвідомив протиправність своєї поведінки, суд проиходить до висновку про можливість звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обов`язок нагляду за засудженим ОСОБА_6 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Строк покарання ОСОБА_6 відраховувати з 26.12.2023 року.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню непідлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1