Справа №479/607/23
Провадження №1-кп/479/81/23
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2023 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Криве Озеро, кримінальне провадження, інформація про яке внесено до ЄРДР за №0000073 від 04 квітня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старокозаче Одеської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, маючого не повну середньо освіту, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, в період часу з 11 квітня 2022 року по 4 березня 2023 року, маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті особистих неприязних відносин, систематично вчиняв по відношенню до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, що призвело до психологічних страждань останньої.

Так, 11 квітня 2022 року, близько 11.00 год., ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свої співмешканки ОСОБА_5 , а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Таким чином, ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вчинення описаних умисних протиправних дій, відповідно до постанови Кривоозерського районного суду Миколаївської області, справа №479/230/22 від 9 травня 2022 року, ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та йому призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у еквіваленті становить 170 грн..

Будучи притягненим до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 , належних висновків не зробив, та повторно вчинив домашнє насильство протягом року за наступних обставин.

04 грудня 2022 року близько 20.00 год., обвинувачений перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та словесно погрожував фізичною розправою, чим наніс шкоду її психологічному здоров`ю.

Крім того, 07 грудня 2022 року близько 06.00 год., ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свої співмешканки ОСОБА_5 , а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Таким чином, ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вчинення описаних умисних протиправних дій, відповідно до постанови Кривоозерського районного суду Миколаївської області, справа №479/894/22 від 01 лютого 2023 року, ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та йому призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у еквіваленті становить 340 грн..

Крім того, 04 квітня 2023 року близько 13.00 год., обвинувачений перебуваючи на території домогосподарства по АДРЕСА_3 , безпідставно вчинив сварку відносно колишньої співмешканки ОСОБА_5 , з якою перебував у сімейних відносинах, в ході якої висловлювався в її адресу нецензурними словами, ображав, словесно погрожував фізичною розправою, тим самим принижував її честь та гідність та що призвело до психологічних страждань розладів здоров`я, та погіршення якості життя потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно, протягом року, систематично вчиняв дії відносно ОСОБА_5 , з якою перебував у сімейних відносинах, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість, нездатність захищати себе, що відповідно до п.14, ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" відноситься до психологічного насильства, що призвело до психологічних страждань, які супроводжувались змінами в психоемоційному стані, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності. Її нестабільний емоційний стан знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим до неї насильством з боку ОСОБА_3 ..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що на даний час не має претензій до обвинуваченого, просила призначити йому покарання не пов`язаного з позбавленням полі.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, потерпілу, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим вищевказаних обставин обвинувачення, не маючи сумніву щодо добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, в тому числі і щодо наслідків розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, вирішив обмежитись дослідженням лише тих доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим суд вважає їх достовірними.

Оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України як умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання характеризується посередньо, працює по найму, не одружений, утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий, відсутність у потерпілої претензій.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які відповідно до п.6-1 ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 не встановлено.

Скоєний обвинуваченим ОСОБА_3 злочин відповідно до ст.12 КК України є нетяжким.

Беручи до уваги досудову доповідь, згідно якої виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства.

Суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним та достатнім буде призначення йому покарання в межах санкції ст.126-1 КК України, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, у виді громадських робіт.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному провадженні не затримувався, запобіжні заходи у відношенні нього не обиралися.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: