В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1683/23

Провадження № 1-кп/348/113/24

24 січня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221, за обвинувальним актом від 20.07.2023, щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, працюючого по тимчасовим заробітках,неодруженому, військовозобовязаного, раніше не судимому, громадянина України,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення ним вчинено при наступних обставинах.

18.05.2023 біля 12:30 год. обвинувачений ОСОБА_4 прийшов до житлового будинку ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 . В одній із кімнат житлового будинку обвинувачений ОСОБА_4 побачив на столі мобільний телефон марки «Егgо», моделі В183, який належить ОСОБА_6 .

В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, в період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який продовжено Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, на 90 діб, ОСОБА_4 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки марки «Егgо», моделі В183, вартістю 499 грн.

Після вчинення злочину ОСОБА_4 покинув приміщення житлового будинку, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 499 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, надав детальні показання про мотиви та обставини вчинення крадіжки. Суду пояснив, що 18.05.2023 біля 12:30 год. він прийшов до свого сусіда ОСОБА_6 , до його житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 з метою позичити кошти. Він з сусідом у приязних відносинах і неодноразово позичав гроші. Однак в той день ОСОБА_6 не зміг позичити йому кошти. Оскільки йому були необхідні кошти для придбання випивки, в нього виник умисел на крадіжу телефона, який стояв на столі в помешканні потерпілого. З цією метою він скористався тим , що за ним ОСОБА_6 не спостерігає та викрав телефон . поклавши його в кишеню штанів і вийшов з помешкання. Телефон він продав, отримав за нього кошти, які використав для придбання випивки.

В даний час він повернув кошти за телефон потерпілому, який до нього не має претензій, просив у нього вибачення. У вчиненому розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить. Просить суворо не карати та обрати покарання не пов`язане з позбавленням волі, врахувати, що в нього на утриманні є перестаріла матір, за якою він доглядає.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила письмова заява, в якій просить кримінальне провадження розглядати у його відсутності. Також зазначив, що на даний час не має до обвинуваченого жодних претензій матеріального чи морального характеру, просить суд обвинуваченого суворо не карати.

Суд відповідно до ст.349 ч.3 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, дійшов висновку, що винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану кваліфіковані вірно.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій сторонами не оспорюються.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушеннь. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, задовільну характеристику по місцю проживання, проживає разом з перестарілою матір`ю, яку доглядає та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 ККУкраїни обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає: щире каяття у вчиненому, оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчиненого злочину, критично оцінює свою протиправну поведінку, її осуджує та бажає виправити ситуацію, яка склалась та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає: вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Згідно досудової доповіді від 14.11.2023, складеної Надвірнянським районного сектору Філії ДУ "Центр пробації" в Івано-Франківській області, дослідивши інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, уповноважений орган з питань пробації дійшов висновку, що ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є середньою, а також ризик небезпеки для суспільства є середнім, у тому числі окремих осіб, орган пробації вважає за можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк за умови інтенсивного нагляду (а.с.26-27).

Прокурор в судовому засіданні при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 просив суд врахувати обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, повне відшкодування потерпілому завданих збитків, та на підставі ст. 69 КК України перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив його суворо не карати.

Судом враховано, що відповідно до ст. 50 КК України складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Наявність двох і більше обставин, що пом`якшують покарання, та окремі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав вину у вчиненому, розкаюється у вчиненому, думку потерпілого відносно покарання, який просить обрати не суворе покарання та не має претензій матеріального та морального характеру, повне відшкодування завданої шкоди, дають підставу суду визнати їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненного ним кримінального правопорушень, та є підставою для застосування до його покарання за ч. 4 ст. 185 КК України положення ст. 69 КК України і перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей вид злочину, а саме у виді громадських робіт.

На думку суду дане покарання є необхідним і достатнім для можливого виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та відповідатиме цілям покарання.

Питання речових доказів необхідно вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100,349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 240 годин громадських робіт.

Речові докази: коробку від мобільного телефону, інструкцію з експлуатації мобільного телефону та гарантійний талон, на телефон марки «Егgо», моделі В183, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області (квитанція № 14) - повернути власнику ОСОБА_6 .

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Егgо», моделі В183, чорного кольору з червоними полосами, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання копії вироку.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1