НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

25 грудня 2023 року Справа № 322/1569/23

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , (в режимі відеоконференнції),

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перерісль Надвірнянського району Івано-Франківської області, який має вищу освіту, одруженого, має на утриманні малолітню дитину (зі слів), військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , військове звання старший лейтенант, який обіймає посаду начальника служби ПММ логістики, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 у невстановленому місці і у невстановлений час на території Тернуватської ОТГ Запорізького району Запорізької області, але не пізніше лютого 2023 року у нього як начальника ПММ логістики військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта, виник умисел на протиправне заволодіння бюджетними коштами військової частини НОМЕР_1 , які він отримував згідно Постанови Кабінету міністрів від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», отримував додаткову грошову винагороду за безпосередню участь у бойових діях та/або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (із розрахунку 100000,00 грн. за місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Так, на підставі бойових розпоряджень командира в/ч НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_4 повинен був виконувати військові обов`язки у підрозділах військової частини, які залучені до безпосередньої участі бойових діях на лінії зіткнення та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, а саме здійснення заходів з перевірки та надання методичної допомоги з питань логістичного забезпечення за напрямком служби пально-мастильних матеріалів логістики, а також надання методичної допомоги службам логістики підпорядкованих батальйонів щодо порядку введення обліку та списання майна номенклатури служби ПММ, у підпорядкованих батальйонах, які залучені до безпосередньої участі бойових діях на лінії зіткнення та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у зазначених військових частинах протягом лютого 2023 року 14 днів, протягом квітня 2023 року 8 днів.

Однак, старший лейтенант ОСОБА_4 в райони проведення бойових дій визначені бойовими розпорядженнями командира в/ч НОМЕР_1 в силу різних суб`єктивних обставин виїжджав у лютому 2023 протягом 5 днів замість 14 днів, у квітні протягом 2 замість 8 днів.

В той же час, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння бюджетним коштами в/ч НОМЕР_1 у виді додаткової винагороди за участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф діючи умисно старший лейтенант ОСОБА_4 не повідомляв про факти не вибуття до зони проведення бойових дій протягом 9 днів у лютому 2023 року та 6 днів у квітні 2023 року командуванню частини НОМЕР_1 , що дислокується тимчасовим польовим табором у АДРЕСА_3 , в результаті чого протягом лютого та квітня 2023 року останньому було зайво нараховано та виплачено додаткову винагороду (з розрахунку 100 000 грн/міс) за безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в сумі 36 500,01 грн.

Таким чином, старший лейтенант в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , діючи шляхом обману, умисно, незаконно заволодів коштами державного бюджету на суму 36 500,01 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені в обвинувальному акті.

З огляду на визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого і документу, які підтверджують відшкодування збитків обвинуваченим.

Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечували. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту показав, що він дійсно у лютому і квітні 2023 не вибував до зони проведення бойових дій певну кількість, днів (скільки саме вже не пам`ятає), однак вважає що в обвинувальному акті було вірно зазначена їх кількість і не повідомляв про факти командуванню ВЧ. Зазначив, що вину він визнає у повному обсязі, щиро розкаюється. Кошти отримані за згадані дні він повернув військовій частині.

Дослідивши та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України.

Обставинами, що пом`якшуєть покарання ОСОБА_4 відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відповідно до п.2 ч.1 ст.66 КК України відшкодування завданого збитку, відповідно до ч.2 ст.66 КК України - участь у відсічі збройної агресії росії. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні міри покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості, думку сторін, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки (одружений має на утриманні малолітню дитину), на даний час проходить службу у лавах ЗСУ де характеризується позитивно, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання і відсутність таких, які його обтяжують, суд, у відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність вважає необхідним визначити покарання обвинуваченому мінімального види і розміру, передбаченого санкцією ч.1 ст.190 КК України, а саме штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн, що у повній мірі сприятиме меті покарання.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся, матеріальні збитки відшкодовано.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження у цьому провадженні не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.373 - 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу розміром 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок).

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому і представнику потерпілого, а також направити захиснику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України, через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1