Справа № 711/8948/23
Номер провадження 1-кп/711/636/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001688 від 12.11.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мицалівка, Золотоніського району, Черкаської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого водієм - автоналаштувальником ТОВ «СІДКОРП», розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України, -

у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 11.11.2023 близько 13 години 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до будинку АДРЕСА_2 , яким на законних підставах користується, зареєстрована та проживає ОСОБА_3 , переконавшись що на території домоволодіння нікого немає, а за його умисними протиправними діями ніхто не спостерігає, за відсутності визначених законом підстав, достовірно знаючи що не має права перебувати на території домоволодіння оскільки знятий з реєстрації за вказаним місцем проживання, не є власником та користувачем вказаного домоволодіння, без дозволу осіб які на законних правах володіють та користується домоволодінням, шляхом відкриття кодового замка на воротах, зайшов на територію вищезазначеного домоволодіння та проник до господарського приміщення, проте був помічений потерпілою, після чого через деякий час вийшов з господарського приміщення та покинув територію домоволодіння, тим самим порушив гарантоване ст. 30 Конституції України, а саме право особи на недоторканість житла.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи, що порушує недоторканність житла громадян.

Під час досудового розслідування ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового слідства, у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , надав заяву, в якій зазначив, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, згоден із встановленими слідством обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

За таких обставин, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, тобто у незаконному проникненні до іншого володіння особи, що порушує недоторканність житла громадян, доведена повністю.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує наступні обставини.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

В якості даних, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що на спеціальному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога ОСОБА_2 не перебуває, не судимий, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працевлаштований, групи інвалідності не має.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує, що вчинене правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є необхідним та достатнім призначити покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі.

Частина перша статті 162 КПК України передбачає покарання у виді штрафу, виправних робіт або обмеження волі.

Обираючи міру покарання, суд згідно із ч.2 ст. 53 КК України, повинен враховувати майновий стан винного. Оскільки ОСОБА_2 працевлаштований, суд вважає, що для його виправлення доцільно застосовувати штраф. З урахуванням викладеного, суд призначає ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді штрафу, що сприятиме досягненню мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправленню обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст.69, 69-1 КК України судом не встановлено.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази по справі: диск лазерної системи зчитування із відеозаписами «video136880699» та «VID_20231111_130505», який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1