БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/357/23
Провадження № 1-кп/497/59/23
УХВАЛА

про розгляд клопотання захисника щодо витребування доказів

05.12.23 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Болград кримінальне провадження №0000820 від 25.11.2022 року з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Виноградівка Болградського району Одеської області, зі слів - українську розуміє, має середню освіту - закінчив дванадцятий клас вечірньої школи, офіційно непрацевлаштований, не одружений, проживає у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу, з якою мають спільного восьмирічного сина, щодо якого батьківство не встановлене, пільг не має, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , був судимий 02.02.2016р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.289 ч.1 з застосуванням ст.75 КК України з випробуванням, строком на 2 роки,

- який обвинувачується за ст.369 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2023 року до Болградського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, ухвалою підготовчого судового засідання від 28.02.23 року було призначено судовий розгляд кримінального провадження, який, станом на теперішній час, - ще триває.

В ході судового засідання - 05.12.2023р. захисник звернувся до суду з письмовим клопотанням, копію якого надав прокурору, та вимоги якого підтримав, просить витребувати для дослідження судом в ході судового розгляду докази у даному кримінальному провадженні, а саме, - з Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (65045, м.Одеса, вул.Буніна,37) - 1) цифровий носій інформації - диск з записом першої розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від 24.11.2022р. до її заяви про вчинення кримінального правопорушення (р.інд.1-2542 від 25.11.2022 на 1 арк. з двома додатками), а також - матеріали НСРД у даному кримінальному провадженні №0000820 від 25.11.2022 року: 2) щодо зняття інформації з електронних комунікаційних мереж за абонентським номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , 3) щодо зняття інформації з електронних комунікаційних мереж за абонентським номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , 4) первинний носій з повною отриманою інформацією НСРД від 02.12.2022р. - відеозапису спілкування ОСОБА_9 з ОСОБА_4 - за 15 хвили но їхнього спілкування та 15 хвилин після їхнього спілкування, та 5) первинний носій з повною отриманою інформацією НСРД від 23.12.2022р. - відеозапису спілкування ОСОБА_9 з ОСОБА_4 - за 15 хвили но їхнього спілкування та 15 хвилин після їхнього спілкування.

Вимоги клопотання захисник обгрунтував тим, що прокурором суду для дослідження були надані докази лише частково - на підкріплення позиції обвинувачення, усупереч вимог чинного законодавства щодо об`єктивності судового розгляду, хоча 29.11.2022р. слідчий ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 зверталася до Одеського апеляційного суду з відповідними клопотаннями про надання дозволу на проведення НСРД у порядку ст.ст.260,263,269 КПК України (аудіо-відеоконтроль щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , а також зняття інформації з телекомунікаційних мереж), - які судом були задоволені.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор, частково погодившись з вимогами клопотання захисника, не заперечував щодо задоволення першого пункту клопотання - стосовно витребування цифрового носія інформації з записом першої розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від 24.11.2022р., однак вважав, що вимога клопотання про витребування НРСД в повному обсязі не підлягає задоволенню.

Розглянувши клопотання захисника, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, судом з`ясовано наступне.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч.1ст.223 КПК України). Слідчі (розшукові) дії мають детально регламентовану законом процесуальну форму, дотримання якої надає певні гарантії одержання достовірних доказів у кримінальному провадженні.

Негласні слідчі (розшукові) дії (далі - НСРД) - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи яких не підлягають розголошенню (за винятком випадків, передбачених КПК (ч.1ст.246 КПК України). Протоколи щодо проведення НСРД, аудіо- або відеозаписи, фотознімки, інші результати, здобуті за допомогою застосування технічних засобів, вилучені під час їх проведення речі і документи або їх копії можуть використовуватися в доказуванні на тих самих підставах, що і результати проведення інших слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування; особи, які проводили НСРД або були залучені до їх проведення, можуть бути допитані як свідки. Допит цих осіб може відбуватися із збереженням у таємниці відомостей про цих осіб та із застосуванням щодо них відповідних заходів безпеки, передбачених законом (ч.ч.1,2ст.256 КПК України). Зберігання речових доказів слідчим, прокурором здійснюється у встановленому порядку (п.4 Інструкції "Про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду", що затверджена спільним Наказом ГПУ, МВС України, ДПА України, СБУ, ВС України та ДСА України №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010р.

За загальним правилом, НСРД можуть здійснюватися лише у розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке занесені до ЄРДР (за винятком огляду місця події у невідкладних випадках чи здійснення розслідування на морському чи річковому судні, що перебуває за межами України) та не можуть - після закінчення строків досудового розслідування, окрім, як за дорученням суду у випадках, передбачених ч.3ст.333 КПК України. Будь-які НСРД, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими (ч.8ст.223 КПК України).

У кримінальному процесі джерелами доказів є: показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1ст.98 КПК України). Допустимість доказів означає правову придатність їх для використання у кримінальному процесі як аргументів у доказуванні, а також, що: фактичні дані як докази одержані уповноваженим на те суб`єктом; фактичні дані одержані у встановленому законом порядку з дотриманням процесуальної форми, яка гарантує захист прав та законних інтересів громадян; фактичні дані та сам процес їх одержання належним чином закріплені та засвідчені; зібрані докази та інші матеріали кримінальної справи загалом дозволяють здійснити перевірку достовірності та законності одержання фактичних даних (Non refert quid notum sit judici, si notum, non sit in firma, judicii - не має значення, що відомо судді, якщо це стало йому відомо не у встановленому Законом порядку). Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення вправі мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. А, ст.221 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Згідно з ч.9ст.290 КПК України сторони зобов`язані підтвердити факт надання доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів, таке підтвердження здійснюється у письмовій формі - це означає, що замість «ознайомитися з усіма матеріалами» сторона має описати кожен документ, що, у свою чергу, унеможливить зловживання із перенумерацією сторінок провадження, їх заміною та долученням нових доказів після ознайомлення. У документах, які надаються для ознайомлення, можуть бути видалені відомості, які не будуть розголошені під час судового розгляду. Видалення повинно бути чітко позначено. За клопотанням сторони кримінального провадження суд має право дозволити доступ до відомостей, які були видалені. І навпаки, під час ознайомлення учасників кримінального провадження з матеріалами, які були відкриті, сторонами можуть бути одержані додаткові матеріали, які також мають бути відкриті сторонам. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень ст.290 КПК України, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази, оскільки це суттєво зменшує їх доказову базу, що, у свою чергу, може негативно вплинути на законність та обґрунтованість ухваленого судом рішення. Відкриття матеріалів дізнання сторонами кримінального провадження здійснюється у порядку, що передбачений ст.ст.301 і 314 КПК України

Оскільки захисник ОСОБА_5 здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні лише зі стадії після надходження обвинувального акту до суду для судового розгляду - за призначенням Центру безоплатної правової допомоги згідно ухвали суду, через те, що в ході досудового розслідування в обвинуваченого захисник був відсутній - він, природньо, не ознайомлювався з матеріалами дізнання на стадії виконання вимог ст.290 КПК України, але зобов`язаний і має право здійснювати захист свого підзахисного усіма доступними йому законними засобами. Так, згідно зі загальними засадами кримінального провадження, а саме, - принципом диспозитивності, суд у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. За змістом ст.22ч.ч.1,2,6 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на підставі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Під час кримінального провадження, функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Відповідно до вимог ч.1ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо під час судового засідання, а, відповідно до ст.350 КПК України, - клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановлюється ухвала. Згідно ст.92 КПК України сторона захисту ..., здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, НСРД та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Право на захист, що закріплене у Конституції України, Кримінальному процесуальному кодексі, міжнародних та ін. актах - є однією з найважливіших державних гарантій забезпечення реалізації прав і свобод людини та громадянина.

Статтею 63 Конституції України визначено, що підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист, а ст.129 Основного Закону України - що забезпечення обвинуваченому цього права є однією з основних засад судочинства поряд зі змагальністю сторін кримінального провадження та свободою в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. А ще гарантується рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Конституційний принцип забезпечення підозрюваному, обвинуваченому підсудному права на захист є важливою гарантією об`єктивного розслідування і справедливості судового розгляду справи та запобігання притягнення до кримінальної відповідальності невинуватих осіб. Забезпечення обвинуваченому права на захист є також самостійним принципом кримінального судочинства, який охоплює: права, які підозрюваний (обвинувачений) може реалізувати власними діями шляхом надання усних або письмових пояснень з приводу підозри або обвинувачення, збирання і надання доказів, особистої участі у кримінальному провадженні, в тому числі участі в допитах інших підозрюваних (обвинувачених), потерпілих, свідків та експертів у суді, подачі скарг на дії і рішення слідчого, прокурора, слідчого судді й суду; права, які можуть здійснюватися підозрюваним (обвинуваченим) за допомогою захисника й законного представника шляхом реалізації прав та обов`язків цих осіб; наявність у слідчого, прокурора, слідчого судді й суду обов`язків сприяти підозрюваному (обвинуваченому) в реалізації його права на захист, роз`яснювати йому права й обов`язки (зокрема, забезпечити участь захисника, надати у встановлених законом випадках для ознайомлення необхідні документи й матеріали кримінального провадження, надати можливість зняття з них копій, розглянути клопотання і скарги, заслухати показання шляхом проведення допиту, та ін.

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на сторони кримінального провадження, а не на суд, який лише досліджує надані докази та сприяє сторонам в реалізації їхніх прав в разі якщо буде доведено перед судом, що такі права були обмежені або порушені. Однак, кримінальний процесуальний закон лише надає право стороні захисту на подання доказів, проте майже не регламентує процедури його реалізації. В широкому розумінні, права і гарантії захисників - адвокатів, визначені та закріплені національним законодавством, сьогодні ще дуже далекі від міжнародних стандартів.

Ст.93 КП України регламентує, що сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів, у тому числі - й зверненням до суду з клопотанням, що не заборонено жодним Законом України. Збирання, перевірка та оцінка доказів сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування на засадах змагальності та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є запорукою справедливості та законності судового рішення. Як форму реалізації права витребування та отримання доказів захисник насамперед може застосувати адвокатський запит. Звернення з адвокатським запитом врегульовано лише ст.20 та ст.24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», які встановлюють, що надання адвокату інформації та копій документів (про витребування речей взагалі не йдеться), отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється у порядку, що встановлений кримінальним процесуальним законом. Але КПК України, нажаль, такого порядку не містить. А, відповідно до ст.84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення повного і об`єктивного розгляду кримінального провадження клопотання захисника підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.22,23,92,350 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання захисника про витребування доказів.

Зобов`язати Одеське управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (65045, м.Одеса, вул.Буніна,37) - надати суду наступні докази у кримінальному провадженні №0000820 від 25.11.2022 року у строк до наступного судового засідання - до 24.01.2023р. включно:

1) цифровий носій інформації - з записом першої розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від 24.11.2022р. до її заяви про вчинення кримінального правопорушення (р.інд.1-2542 від 25.11.2022, на 1арк. з двома додатками);

2) а також - матеріали НСРД у даному кримінальному провадженні №0000820 від 25.11.2022 року:

- результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж за абонентським номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 ,

- результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж за абонентським номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 ,

- первинний носій з повною отриманою інформацією НСРД від 02.12.2022р. - відеозапису спілкування ОСОБА_9 з ОСОБА_4 - за 15 хвили но їхнього спілкування та 15 хвилин після їхнього спілкування,

- та первинний носій з повною отриманою інформацією НСРД від 23.12.2022р. - відеозапису спілкування ОСОБА_9 з ОСОБА_4 - за 15 хвили но їхнього спілкування та 15 хвилин після їхнього спілкування.

Роз`яснити керівнику Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, що, в разі неможливості надати докази, які витребує суд, - взагалі або у встановлені строки, відповідальні особи зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин - невідкладно з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню в частині надання суду доказів.

Суддя ОСОБА_1