УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

-головуючого судді ОСОБА_1

-при секретарі ОСОБА_2

за участі:

-прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-захисника ОСОБА_5

-обвинуваченого ОСОБА_6

провівши у відкритому судовому засіданні судове засідання у об`єднаних кримінальних провадженнях № 0000485, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2021 року, № 0001623, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2021 року, № 0002108, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 вересня 2022 року та № 0001837, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Під час судового розгляду справи прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою, строком на 60 днів без визначенням розміру застави, оскільки останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду правопорушень, більшість яких відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, та на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України: переховування від суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту та реєстру досудового розслідування, суд приходить до наступного.

11.07.2023р. до обвинуваченого ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у кримінальному провадженні у вигляді тримання під вартою, строком до 07 вересня 2023 року, включно.

31.08.2023р. ухвалою суду продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , строком на 60 днів, тобто до 23.59год. 29 жовтня 2023р., включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України з а наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

В ході судового розгляду провадження судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України у незаконному заволодінні транспортними засобами, вчиненому повторно та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованого обвинувачення відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, суддя зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду та враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Крім того, як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, у випадках коли констатував порушення статті 5 Конвенції щодо розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою, протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, продовження строків тримання під вартою повинно ґрунтуватися на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під вартою на початковій стадії розслідування.

Під час судового засідання прокурором було доведено, що ризики, які були встановлені раніше, а саме: переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному провадженні, у зв`язку із перебігом судового розгляду справи суттєво зменшилися, проте продовжують існувати, тому суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні правопорушень, більшість яких відноситься до категорії тяжких злочинів у сфері проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. Крім того, ОСОБА_6 , в період перебування на запобіжному заході у вигляді застави, порушував обов`язки, покладені на нього ухвалою суду та вчинив нові аналогічні кримінальні правопорушення, обвинувальні акти відносно яких направлені до суду.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та знову вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, обставини вчинення останнім інкримінованих йому правопорушень, що на думку суду, свідчить про недостатність зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід для запобігання зазначеним ризикам.

За таких обставин, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, тобто до 23.59год. 17 грудня 2023р., включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи, що відносно ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні був застосований запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 43780грн., проте в ході розгляду даного провадження останній ухилявся від виконання покладених на нього судом обов`язків, у зв`язку з чим був оголошений судом у розшук, тому, суд вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 182, 183, 194, 314-316 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 23.59год. 17 грудня 2023р., включно.

Строк дії ухвали закінчується о 23.59год. 17 грудня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1