Справа № 349/2311/23
Провадження № 1-кп/349/60/24
В И Р О К

іменем України

07 лютого 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 серпня 2023 року за № 0000145 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Білицьке Покровського району Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, який є фізичною особою-підприємцем, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом вчинив дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких встановлених судом обставин.

22 серпня 2023 близько 13 год 00 хв, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 65 км/год, ділянкою автодороги Н-09, сполученням «Мукачево-Львів», в межах населеного пункту с. Підкамінь Рогатинської територіальної громади Івано-Франківсько району Івано-Франківської області, у напрямку м. Львів, яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку, розділеними суцільною лінією дорожньої розмітки 1.1. У салоні автомобіля ОСОБА_3 перевозив малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував на задньому сидінні не пристебнутим ременем безпеки та без використання дитячих утримуючих систем.

Керуючи транспортним засобом, водій ОСОБА_3 проявив неуважність, не передбачаючи при цьому можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, не врахував дорожню обстановку, яка склалася, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, унаслідок чого втратив керованість автомобілем, виїхав за межі проїзної частини праворуч у кювет, де автомобіль перекинувся.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 вчинив в результаті порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:

п. 1.5., згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 1.10., в частині визначення терміну «узбіччя» - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами;

п. 2.3., де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.4., де вказано, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

п. 21.11.б), який вказує що забороняється перевозити дітей, зріст яких менше 150 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу.

У результаті порушення водієм ОСОБА_3 вищезазначених вимог Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку, крововиливами над твердою мозковою оболонкою, переломами правої лобної кістки та клиноподібної кістки справа, гематоми правої параорбітальної ділянки, садна в ділянці голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення; травми правої верхньої кінцівки з переломами правої ліктьової та правої променевої кісток, в нижній третині, зі зміщенням уламків, саднами в ділянці правої верхньої кінцівки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я.

Позиція обвинуваченої щодо пред`явленого обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений надав показання про те, що у вказаний в обвинувальному акті час та день керував транспортним засобом , та рухався в напрямку м.Львова. На задньому сидінні знаходився його малолітній син, який не був пристебнутий ремнем безпеки. Рухаючись автодорогою Мукачево-Львів у населеному пункті с.Підкамінь з швидкістю , яка була дещо більшою ніж допустима в населеному пункті, зачіпив обочину та втратив керованість автомобілем, внаслідок чого з`їхав у кювет, де автомобіль перекинувся, а син через заднє вікно випав на обочину та отримав травми. Після цього він зразу ж викликав карету швидкої допомоги та поліцію. На даний час стан здоров`я сина задовільний, навчається у школі. Просить суд суворо його не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки його підприємницька діяльність пов`язана із використанням транспортного засобу.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом вчинив дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Згідно із ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За загальними положеннями призначення покарання, які зазначені в приписах частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні було досліджено документи, які характеризують особу ОСОБА_3 , зокрема:

- довідку-характеристику ОСОБА_3 , видану Богородчанською селищною радою , відповідно до якої він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, один із синів перебуває на військовій службі в лавах Збройних Сил України, позитивно характеризується;

- вимогу слідчого слідчого відділення поліції №4 ( м.Рогатин) ОСОБА_6 від 27 вересня 2023 року, згідно з якою ОСОБА_3 не має судимості;

- довідки комунального некомерційного підприємства "Богородчанська центральна лікарня" від 14 вересня 2023 року про те, що ОСОБА_3 наркологічна допомога та психіатрична допомога, не надавалась;

- інформаційний лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14 вересня 2023 року № 3/3027 про те, що ОСОБА_3 перебуває на військовому обліку;

- результат токсикологічного дослідження №2046 від 08 вересня 2023 року про те, що в крові ОСОБА_3 не виявлено етанол в концентрації;

свідоцтво про народження ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком якого є ОСОБА_3 , а матірю - ОСОБА_7 .

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини.

Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченому суд визнає: вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Згідно з досудової доповіді, складеної 04 січня 2024 року Івано-Франківським районним сектором №1 в Івано-Франківській області філії державної установи «Центр пробації», ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Можливе виправлення його без ізоляції від суспільства з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Враховуючи висновок з досудової доповіді щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є необережним тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати, на обліках у нарколога, психіатра не перебуває, а також зваживши на наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, обставини ДТП, позицію прокурора в судових дебатах, який просить звільнити обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та без призначення додаткового покарання, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах мінімальної санкції, передбаченої ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки із застосуванням ст.75 КК України, та без позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.4 ст.75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

При визначені тривалості іспитового строку та обов`язків, які необхідно покласти на обвинуваченого, суд враховує характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид і строк призначеного покарання, наведені дані, що характеризують особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання.

На підставі наведеного, суд визначає для обвинуваченого іспитовий строк тривалістю один рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України та додатковим покладенням обов`язку передбаченого п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таке призначене покарання з подальшим звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76, п.2 ч.3 ст.76 КК України на думку суду є справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин в кримінальному провадженні у їх сукупності, та буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішувались судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , яка є дружиною обвинуваченого не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від від 25 серпня 2023 року накладено арешт на тимчасово вилучений автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , позбавивши ОСОБА_3 права на відчуження, розпорядження та користування ним.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З врахуванням непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, суд скасовує арешт вказаного автомобіля.

Питання речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На залучення експертів було витрачено кошти на загальну суму 3 107,00 грн, які є процесуальними витратами та на підставі ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На час ухвалення вироку до обвинуваченого не застосований жодний вид запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 368 -369, 373- 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три ) роки без позбавленням права керування транспортними засобами .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три ) роки з випробуванням з іспитовим строком на 1 ( один ) рік.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п.2 ч.3 ст.76 КК України на ОСОБА_3 додатково покласти обов`язок:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Скасувати арешт майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від від 25 серпня 2023 року.

Речовий доказ - автомобіль марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на загальну суму 3 107,00 грн ( висновок експерта №СЕ-19/109-23/10074-ІТ від 28 вересня 2023 року, витрати на проведення експертизи - 1 912,00 грн; висновок експерта №СЕ-19/109-23/13150-ІТ від 22 листопада 2023 року, витрати на проведення експертизи - 1 195,00 грн;).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження за їх заявами.

Суддя ОСОБА_1