Провадження № 1-кс/686/187/24
17 січня 2024 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді т римання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, менеджера із забезпечення та контролю якості ТОВ «Сінеос Хелс Україна» жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
До початку розгляду справи від адвоката ОСОБА_8 поштовим зв`язком надійшло клопотання про допуск його до участі у розгляді як представника потерпілого.
Сторона обвинувачення та сторона захисту не заперечили проти участі потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 .
Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
З урахуванням позиції сторін кримінального провадження, які не заперечили проти участі у розгляді клопотання потерпілого і його представника, клопотання адвоката ОСОБА_8 задоволено, та до участі у розгляді поданого стороною обвинувачення клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 допущено потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 .
В судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.
Сторона захисту заперечила проти задоволення клопотання із зазначенням того, що підозрюваний не має наміру переховуватися чи впливати на свідків і потерпілих у кримінальному провадженні, не вчиняв таких дій з часу повідомлення йому про підозру до теперішнього часу.
Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 зазначили про те, що більш м`який запобіжний захід здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а ОСОБА_6 усвідомлює, що у разі порушення процесуальних обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Потерпілий ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_8 висловили позицію про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що він причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі двох осіб.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Під час досудового розслідування встановлено, що 17 грудня 2023 року, близько 14 години, ОСОБА_6 , нехтуючи вимогами пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі Правил), на 197 км автодороги Н-03 Житомир Чернівці, поблизу с. Скаржинці, Розсошанської ТГ Хмельницького району, Хмельницької області, керуючи технічно справним транспортним засобом, автомобілем «Dodge Grand Caravan» д.н.з. НОМЕР_1 , з боку с. Скаржинці в напрямку м. Хмельницького по асфальтобетонному покритті проїзної частини в мокрому стані, перед виконанням маневру і зміною напрямку руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, створюючи загрозу безпеці дорожнього руху, виїхав на зустрічну смугу, перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої горизонтальної розмітки 1.1. Розділу 34 вказаних Правил, яку перетинати заборонено, чим створив небезпеку водію автомобіля «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався в зустрічному напрямку.
Крім цього, в порушення вимог п. 2.3 (б) цих Правил ОСОБА_6 був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, створивши при цьому небезпеку водію автомобіля «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , чим у порушення вимог п. п. 1.5., 2.3. д) Правил, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а також загрозу життю та здоров`ю громадян, а саме спричинення тілесних ушкоджень пасажирці автомобіля «Dodge Grand Caravan» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді: політравми, множинних ран і забоїв голови, ЗЧМТ, забою мозку, перелом лівого стегна зі зміщенням, пошкодження органів черевної порожнини, яка госпіталізована у реанімаційне відділення Хмельницької міської дитячої лікарні, та пасажирці автомобіля «Dodge Grand Caravan» ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді: забою м`яких тканин, множинні садна голови, спини, ЗЧМТ, струс головного мозку, пошкодження органів черевної порожнини, яка госпіталізована у травматологічне відділення Хмельницької міської дитячої лікарні, та спричинення загибелі водієві автомобіля «Nissan X-Trail» ОСОБА_10 і загибелі пасажирці переднього сидіння автомобіля «Nissan X-Trail» ОСОБА_13 .
Слідчий у к лопотанні стверджує, що своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги підпунктів 2.3 б), д), пункти 1.5, 10.1 та вимоги суцільної лінії дорожньої горизонтальної розмітки 1.1. Розділу 34 вказаних Правил, зміст яких полягає в наступному:
п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
п. 2.3.Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
1.Горизонтальна розмітка
1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка).
Лінію 1.1 перетинати забороняється.
Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.
За позицією сторони обвинувачення, порушення вищевказаних вимог Правил водієм автомобіля «Dodge Grand Caravan» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і спричинення загибелі ОСОБА_10 та ОСОБА_13 .
18.12.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 сторона обвинувачення підтверджує доказами, зібраними на початковій стадії досудового розслідування, а саме:
- протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 17.12.2023, у якому зафіксована слідова інформація вчинення ОСОБА_6 дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі виїзд його на зустріну смугу руху у заборонному місці;
- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 , від 18.12.2023, згідно якого його смерть наступила від тілесних ушкоджень, заподіяних йому у вищеописаній дорожньо-транспортній пригоді;
- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_13 від 18.12.2023, у якому зазначено, що її смерть настала від тілесних ушкоджень, заподіяних їй у вищеописаній дорожньо-транспортній пригоді.
Слідчий суддя зазначає, що повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.
Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.
Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту.
З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК.
Частиною 1 статті 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.
Слідчий суддя вважає, що на цій стадії досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.
Повідомлена ОСОБА_6 підозра повністю відповідає зазначеним вимогам та не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.
Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Сторона обвинувачення у клопотанні і в судовому засіданні зазначила про наявність трьох ризиків, передбачених ст..177 КПК України: переховування від органу досудового розслідування і суду, впливу на свідків, експертів та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином
Слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для себе наслідки у вигляді засудження його до покарання у виді позбавлення волі, може вчиняти дії, спрямовані на ухилення та переховування від органу досудового розслідування та суду.
Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.
Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Отже, зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, існують ризики переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Ризику перешкоджанню кримінальному провадженню під час розгляду клопотання не встановлено.
Викладені твердження про створення підозрюваним обставин, які затягуватимуть здійснення досудового розслідування сторона обвинувачення не довела, не обґрунтований цей ризик і у клопотанні слідчого.
За приписами п.4 ч.2 ст.183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. (частина 1 статті 183 КПК).
Указані положення кримінального процесуального закону зобов`язують слідчого суддю оцінити такі відомості та установити виключність (винятковість) таких обставин,які у сукупності із встановленими ризиками призведуть до обґрунтованого ствердження неможливості без ізоляції особи у спеціальній установі запобігти таким встановленим ризикам з урахуванням поведінки особи.
Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1)особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.
Згідно із ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого , міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначає що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Аналізуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує, що підозрюваний одружений, має трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми, має місце роботи у ТОВ «Сінеос Хелс Україна», де працює на посаді менеджера із забезпечення та контролю якості та позитивно там характеризується, має місце проживання у м.Києві.
Слідчий суддя враховує те, що з часу повідомлення про підозру 18.12.2023 підозрюваного ОСОБА_6 та звільнення його 19.12.2023 з-під охорони конвою на підставі постанови слідчого ОСОБА_4 у зв`язку із встановленою неможливістю за станом здоров`я транспортувати його із травматологічного відділення КНП «Хмельницька обласна лікарня» ,до суду, підозрюваний, не вчинив проявів переховування від органу досудового розслідування та суду та сторона обвинувачення не надала відомостей про спроби впливу на будь-кого з учасників кримінального провадження.
За повідомленням слідчого ОСОБА_4 в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_6 повідомив його 10.01.2024 - у день виписки із лікувального закладу та про те, що він відбуває для подальшого лікування за місцем проживання.
Указане свідчить про відсутність наміру підозрюваного приховувати своє місце перебування від органу досудового розслідування та ухилятись від здійснення процесуальних дій.
Після проведеного оперативного втручання, повідомивши своє місце перебування за фактичним місцем проживання, підозрюваний ОСОБА_6 взяв участь в судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку у зв`язку із рекомендаціями лікаря у повному обмеженні рухів у правому гомілковостопному суглобі протягом 6 тижнів.
Слідчий суддя враховує що підозрюваний з 17.12.2023 по 10.01.2024 перебував на лікуванні у КНП «Хмельницька обласна лікарня» із діагнозом «Закритий багатоскалковий перелом середньої частини правої стегнової кістки зі зміщенням кісткових відламків, численні забої і садна верхніх і нижніх кінцівок, закритий перелом правої таранної кістки.
Згідно із наданою довідкою ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» від 15.01.2024, ОСОБА_6 рекомендоване лікування перелому тіла стегнової кістки, внутрішньо суглобових крайових переломів таранної кістки правої стопи, багато уламкового перелому с/з правої стегнової кістки.
Виявлено нестабільність проксимального уламку та фіксатора з рекомендаціями лікаря у повному обмеженні рухів у правому гомілковостопному суглобі протягом 6 тижнів.
Разом із цим, слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення надала відомості, викладені у листі начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України в Хмельницькій області ОСОБА_14 від 15.01.2024, згідно з якими філією проведено ретельний аналіз наданої медичної документації стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та зазначено про те, що в умовах Хмельницької міської медичної частини, відповідно до стану здоров`я останнього та рекомендацій лікарів територіальних лікувальних закладів МОЗ України, відсутні умови для надання якісної медичної допомоги травматологічного профілю, а також відсутня посада лікаря-травматолога.
Також неможливо ОСОБА_6 надавати цілодобовий догляду молодшим медичним персоналом, спеціалізоване лікування та постійне спостереження, супровід кваліфікованого медичного працівника.
Крім того в ДУ Хмельницький слідчий ізолятор не забезпечені умови для утримання пацієнтів, що пересуваються за допомогою візка.
В судовому засіданні співставлено встановлені ОСОБА_6 діагнози КНП «Хмельницька обласна лікарня» щодо закритого перелому правої таранної кістки та діагнозу ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» - внутрішньосуглобових крайових переломів таранної кістки правої стопи, багато уламкового перелому с/з правої стегнової кістки, який за повідомленням підозрюваного виник у нього після спроби руху і він відчув «Хруст».
Зважаючи на викладене, підстав не довіряти цим документам, не встановлено.
Оцінюючи ступінь ризиків у сукупності з урахуванням тяжкості покарання за вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, слідчий суддя, зважуючи пропорційно потреби досудового розслідування, необхідність досягнення мети кримінального провадження з урахуванням невчинення підозрюваним жодних дій з часу повідомлення йому про підозру спрямованих на протидію здійсненню об`єктивного досудового розслідування та досягненню мети кримінального провадження, з урахуванням необхідності у повному обмеженні рухів у правому гомілковостопному суглобі підозрюваного протягом 6 тижнів, за викладених обставин приходить до висновку про дієвість та необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту . в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
На думку слідчого судді саме такий запобіжний захід, який з огляду на стадію кримінального провадження та повноваження слідчого судді із судового контролю за втручанням у права і свободи особи, здатен запобігти існуючим ризикам.
Виконання вказаного запобіжного заходу контролюється правоохоронним органом, що обмежує можливість особу покинути місце проживання та відповідно, контакту зі свідками, потерпілими.
При цьому встановлені під час розгляду клопотання обставини не є такими, які б давали можливість обрати ще більш м`який запобіжний захід, про що зазначає захисник.
Слідчий суддя враховує обставини та наслідки кримінального правопорушення у вигляді загибелі двох осіб, пояснення потерпілого ОСОБА_7 про те, що загинули молоді люди, які починали свій життєвий шлях.
Разом із цим слідчий суддя зазначає, що завданням запобіжного заходу на стадії досудового розслідування з урахуванням усіх викладених обставин та ризиків, не є покарання підозрюваного, що може визначатися лише вироком суду.
Слідчий суддя враховує посилання представника потерпілого на те, що спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104 затверджено Порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, який визначає взаємодію закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту.
Однак зазначені, встановлені в судовому засіданні обставини, на переконання слідчого судді свідчать паро достатність та дієвість застосування відносно підозрюваного цілодобового домашнього арешту.
Отже, застосування цілодобового домашнього арешту є саме таким запобіжним заходом, який може забезпечити належну поведінку та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Вагомість та достатність доказів стосовно повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 286 КК України на цій стадії кримінального провадження слідчим суддею оцінена пропорційно до заявлених ризиків, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню у зв`язку із недоведенням недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного.
Строк домашнього арешту ОСОБА_6 слід визначити в межах строку досудового розслідування.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177-178, 181, 183-184, 193-194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із м.Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утриматись від спілкування із свідками та потерпілимми не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді;
Ухвала діє по 17 лютого 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя