Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2305/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №295/2305/23 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 15.08.2023 відносно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України і призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Початок строку покарання обраховано з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.01.2023 по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 2265 грн. 36 коп.

Скасовано арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.01.2023.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, 01.01.2023 близько 18 год. 47 хв. ОСОБА_8 перебував поблизу магазину «АТБ» по проспекту Миру, 15 в м. Житомирі, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_9 та почав йти за нею.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_8 , продовжуючи йти за ОСОБА_9 підійшов до неї на сходинковому майданчику між 2 та 3 поверхом під`їзду № 3 будинку, АДРЕСА_2 , де з метою подолання волі до опору закрив рот руками, чим спричинив ОСОБА_9 фізичний біль, після чого шляхом ривку вихопив в неї гаманець рожевого кольору, в якому знаходилися мобільний телефон ТМ «Meizi» моделі «M3Note» у корпусі сріблястого кольору та грошові кошти в сумі 800 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_9 відкрито викрав майно, яке належить останній, а саме: мобільний телефон ТМ «Meizi» моделі «M3Note» у корпусі сріблястого кольору та грошові кошти в сумі 800 грн.

В подальшому, ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі з метою доведення злочинного умислу до кінця, місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 2025,42 грн.

Крім цього, 02.01.2023 близько 20 год. 10 хв. ОСОБА_8 перебував поблизу будинку № 12 по вул. Малікова в м. Житомирі, де побачив раніше незнайому ОСОБА_10 та почав йти за нею.

В цей час, місці та за вказаних обставн у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинене в умовах воєнного стану, та продовжуючи йти за ОСОБА_10 зайшов разом з останньою до ліфту під`їзду № 8 будинку АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_8 , перебуваючи на сходинковому майданчику 8 поверху під`їзду № 8 будинку АДРЕСА_3 , з метою подолання волі до опору ОСОБА_10 наніс їй один удар долонею правої руки в область правого вуха, після чого шляхом ривку зірвав з шиї останньої срібний ланцюжок разом з підвіскою, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синців на правій вушній раковини та шиї справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_8 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_10 відкрито викрав чуже майно, яке належить останній, а саме: ланцюжок з металу білого кольору, виробленого зі срібла 925 проби, вагою 5,46 г., вартістю 143,64 грн., разом з підвіскою з металу білого кольору, виробленого зі срібла 925 проби, вагою 1,2 гр., вартістю 31,57 грн.

В подальшому, ОСОБА_8 утримуючи викрадене майно при собі з метою доведення злочинного умислу до кінця, місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 175,22 грн.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції, як незаконний, та ухвалити новий, яким виправдати ОСОБА_8 за ч.4 ст.186 КК України. При цьому, зазначає, що доказами, якими суд доводить винуватість ОСОБА_8 , дозволяє дійти однозначного висновку про те, що досудове слідство проведене однобічно, неповно, з порушенням норм КПК України. Наголошує, що показання свідків та дослідженні письмові докази в судовому засіданні не можуть бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_8 також вважає незаконним вирок суду першої інстанції. Наголошує, що докази його вини відсутні, судом належно не враховано показання свідка, який свідчив на його користь.

На апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 прокурором ОСОБА_11 подані письмові заперечення в яких останній просить апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 в підтримку апеляційних вимог, заперечення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарг захисника та обвинуваченого не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі, встановивши правильно фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, проаналізував, дослідив усі докази по справі та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України, а саме - у відкритих викраденнях чужого майна (грабіж), поєднаних із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, вчинених повторно, в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, повністю підтверджена зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими судом доказами, вказаними у вироку, а показання останнього, які він надавав на свій захист, ретельно перевірені в ході судового розгляду в суді першої інстанції та належно спростовано оскарженим вироком.

За матеріалами провадження допитаний в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав, при цьому, зазначив, що 01.01.2023 виходив до магазину, а потім повернувся додому. Потерпілу ОСОБА_12 не бачив, за нею не йшов та нічого в неї не викрадав. 02.01.2023 він був в районі вул. Малікова, де в магазині познайомився з чоловіком, з яким випивав та спілкувався, а потім повернувся додому. Потерпілу ОСОБА_13 не бачив і майно її не викрадав. Зазначив, що вилучений з його квартири ланцюжок було підкинуто працівниками поліції перед обшуком. Вважає, що працівники поліції перед пред`явленням потерпілим для впізнання, показали його фото.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_8 про відсутність в його діях складу інкримінованих йому злочинів, оцінюючи ці показання в сукупності з іншими наявними в кримінальному провадженні доказами, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що показання обвинуваченого ОСОБА_8 є неправдивими, їх слід оцінювати критично, а його позиція щодо висунутого обвинувачення є способом захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з тим, як вважає апеляційний суд, висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України, ґрунтуються на зібраних у справі й детально досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності та взаємозв`язку.

Зокрема, показаннями потерпілих та свідків допитаних в судовому засіданні суду першої інстанції, які підтвердили фактичні обставини пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення.

Так, допитана в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_9 показала, що 01.01.2023 після 18 год. йшла по проспекту Миру до куми, зайшла до магазину АТБ, де здійснила покупки. Вийшла з магазину, пройшла через стоянку, автозаправку та підійшла до вхідних дверей під`їзду. Відчинила двері, але вони одразу за нею не закрилися, оскільки був зламаний доводчик. Побачила, що хтось зайшов за нею до під`їзду, почала підніматися сходами і побачила чоловіка, а саме його обличчя, який викликав ліфт. Продовжила рух сходами і в цей час ззаду хтось закрив руками її рот, почала пручатися, вдарила рукою в пах, ногою в ногу, від чого нападник ослабив руку, що дало можливість вивільнити від руки рот і почала кричати, а нападник вирвав з правої руки гаманець, в якому були гроші 800 грн., три банківські картки, мобільний телефон та втік. Зазначила, що освітлення в під`їзді було добрим і вона бачила обличчя нападника, це був Смальцер. Також показала, що чоловік викликав ліфт, але на ньому не піднімався, а почула, що за нею хтось піднімається по сходах. В момент нападу вона не бачила обличчя нападника, але впізнала його по одягу і це був той чоловік, який зайшов за нею і викликав ліфт, в цей час вона побачила його обличчя, вони зустрілися поглядами. Ствердила, що особа, яка на неї напала та обвинувачений, це одна та сама особа.

Допитана в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_10 показала, що 02.01.2023 близько 19 год. йшла додому та звернула увагу на чоловіка, який йшов їй назустріч. Зайшла до під`їзду, викликала ліфт, коли ліфт приїхав зайшла, а за нею зайшов чоловік. Вона запитала чоловіка, який йому потрібен поверх, останній нічого не говорячи натиснув на кнопку 8-й поверх. Коли ліфт піднімався чоловік почав виривати з її рук сумку та пакет, вона пручалася, а коли ліфт приїхав на 8-й поверх намагалася вийти з нього, але чоловік притиснув її до стіни, закривав рот, але їй вдалося вкусити його за руку та закричати. Хлопці, які були в під`їзді почули і почали спускатися до неї, а чоловік вдарив її у вухо та зірвав з шиї срібний ланцюжок та втік, при цьому кричав "я тебе знайду". Зазначила, що добре бачила обличчя нападника коли він її притискав до стіни, закривав рота та зривав ланцюжок, цією особою є Смальцер.

Оцінюючи показання потерпілих, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх допустимими та достовірними, оскільки вони узгоджуються з іншими, безпосередньо дослідженими судом, доказами.

Колегія суддів визнає доводи захисника, про те що під час допиту потерпіла ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомили, що вони не бачили людину яка вчинила грабіж безпідставними, та такими, що спростовуються вищенаведеними показами останніх.

Разом з тим, допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_14 показала, що 01.01.2023 запросила в гості подругу ОСОБА_15 . Близько 18-30 год. зателефонувала ОСОБА_12 щоб узгодити, що необхідно купити в магазині та повідомила, що скоро буде. Остання мала власний ключ від під`їзду. Через невеликий проміжок часу з під`їзду почула шарудіння та крики про допомогу, у зв`язку з чим її чоловік вибіг з квартири. В послідуючому, від ОСОБА_12 дізналася, що на неї напав невідомий чоловік, який вирвав з її рук сумку, де були банківські картки, гроші до 1000 грн., гаманець та мобільний телефон. Зазначила, що ОСОБА_12 ніколи не користується ліфтом і піднімалася сходами, а невідомий чоловік її наздогнав між 2 та 3 поверхами, закрив рот руками, але їй вдалося вирватися і покликати на допомогу. Також зазначила, що на першому поверсі гарне освітлення, а тому можна добре роздивитися обличчя того хто заходить до під`їзду. Поки чекали поліцію, набрали номер телефону ОСОБА_12 , слухавку підняв чоловік, який повідомив, що телефон знайшов.

Свідок ОСОБА_16 в суді першої інстанції, у присутності захисника, показав, що 01.01.2023 разом з товаришем ОСОБА_17 «посівали» в будинку в районі Богунії, начебто номер будинку 9, точно вже на пам`ятає. Були на верхньому поверсі, подзвонили у двері квартири, вийшов чоловік і в цей час знизу почули жіночі крики про допомогу. Одразу всі побігли до неї, жінка була сильно схвильована, повідомила, що на неї напали, забрали мобільний телефон, чи були ще інші речі вже не пам`ятає. Також жінка повідомила, що була груба сила, а тому зрозумів, що нападником був чоловік. Вийшли всі з під`їзду, у його присутності потерпіла набрала свій номер телефону, підняв якийсь чоловік, а потім телефон було вимкнено. Особу, яка вчинила напад на потерпілу не бачив, оскільки був на верхніх поверхах, а напад було здійснено на нижніх поверхах. Показав, що жінка була твереза, запаху алкоголю не чув, остання була сильно налякана.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_18 показав, що проживає з обвинуваченим по-сусідству. Точної дати не пам`ятає, перебував вдома разом із ОСОБА_19 , забігла поліція, поклали їх на підлогу. Як проходив обшук в кімнаті не бачив. Повідомив, що йому невідомо за які кошти живе Смальцер. Також зазначив, що за декілька днів до обшуку в кімнаті у Смальцера було задимлення, останній повідомив, що горів мобільний телефон.

Апеляційний суд вважає, що показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_18 , є логічними та послідовними, підтверджують обставини перебігу подій 01.01.2023 та 02.01.2023, узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, а тому підстави сумніватися в достовірності показань цих свідків відсутні.

Підтверджують винність обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованих йому злочинних діях належно досліджені та проаналізовані судом першої інстанції і письмові докази у провадженні, зокрема:

- повідомленням на лінію 102 від ОСОБА_9 від 01.01.2023 о 19 год. 06 хв. про відкрите викрадення гаманця, в якому були грошові кошти та мобільний телефон, остання описала нападника;

- 02.01.2023 внесено відомості до ЄРДР по факту відкритого викрадення чужого майна у ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду місця події від 01.01.2023 оглянуто сходи між 2 та 3-м поверхами будинку АДРЕСА_2 , де присутня ОСОБА_9 вказала на місце де було відкрито викрадено її майно;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.01.2023 ОСОБА_9 вказала на особу під № 2, яка вчинила відкрите викрадення її майна. Особа під № 2 представився ОСОБА_8 ;

- повідомлення від ОСОБА_10 від 02.01.2023 о 20 год. 31 хв. про те, що невідомий чоловік в ліфті напав на неї, вдарив та зірвав ланцюжок;

- протоколом огляду місця події від 02.01.2023 оглянуто сходинковий майданчик 8-го поверху будинку АДРЕСА_3 , де присутня ОСОБА_10 вказала на місце де невідомий чоловік наніс удар та зірвав з шиї ланцюжок;

- протоколом обшуку від 03.01.2023 квартири ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено частину ланцюжка з металу сірого кольору;

- ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 04.01.2023 встановлено обставини існування невідкладного випадку для проведення обшуку квартири ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду предметів від 03.01.2023 частину ланцюжка, яка була вилучена під час обшуку в квартирі ОСОБА_8 та частина ланцюжка, яка залишилися у ОСОБА_10 мають однакові пошкодження у вигляді вигнутості. При цьому, ОСОБА_10 зазначила, що фрагменти ланцюжка належать їй та були зірвані з її шиї 02.01.2023;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.01.2023 ОСОБА_10 вказала на особу під № 4, яка вчинила відкрите викрадення її майна. Особа під № 4 представився ОСОБА_8 ;

- висновком експерта № 29 від 04.01.2023 відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлено синці на правій вушній раковині та шиї справа, що утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не могли бути заподіяні власноруч та при падінні на поверхні, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Могли бути заподіяні 02.01.2023 за обставин, вказаних потерпілою (т.1 а.с.127);

- висновком експерта № 40 від 05.01.2023 відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлено крововилив біля лунки 4-го пальця правої кисті, утворився від ді тупого твердого предмету в термін більш як 5 діб;

- висновком судової трасологічної експертизи № СЕ-19/106-23/296-ТР від 11.01.2023 два фрагменти металевого ланцюжка, що вилучені під час обшуку від 03.01.2023 за адресою: АДРЕСА_1 та фрагмент ланцюжка, який добровільно надала 03.01.2023 потерпіла ОСОБА_10 , до розділення могли складати одне ціле. Ланцюжок був розділений на фрагменти шляхом розриву;

-протоколом огляду предметів від 10.01.2023, за участю ОСОБА_9 , оглянуто відеозапис з камер відеоспостереження магазину «Ашан» ТОВ «АТБ-маркет», що розташований за адресою: м. Житомир, проспект Миру,15 за 01.01.2023, який безпосередньо досліджений в судовому засіданні. З якого вбачається, що о 18.39.06 до магазину заходить особа чоловічої статі віком 35-50 років, темне коротке волосся, середнього зросту та тілобудови, одягнений в куртку чорного кольору, джинсові штани синього кольору, кросівки темно-сірого кольору. Останній знаходився біля мобільного терміналу. О 18.40.39 чоловік виходить з магазину та в цей час о 18.40.40 до магазину заходить особа жіночої статі, присутня ОСОБА_9 зазначила, що вказана особа жіночої статі це вона. О 18.49.03 особа жіночої статі виходить з магазину, а у лівому дальньому куті при виході з магазину знаходиться особа чоловічої статі, одягнений в куртку чорного кольору, джинсові штани синього кольору, кросівки темно-сірого кольору. Присутня ОСОБА_9 зазначила, що особа чоловічої статі є тією ж самою особою, яка вчинила відкрите викрадення її майна в під`їзді будинку. О 18.46.07 особа жіночої статі рухається в напрямку будинку № 9 по проспекту Миру, а о 18.46.38 за вказаною особою рухається особа чоловічої статі, одягнений в куртку чорного кольору, джинсові штани синього кольору, кросівки темно-сірого кольору. З відеозапису камер спостереження КП «Житомирський міський інформаційний центр», за адресою: м. Житомир, проспект Миру,9 о 18.47.10. рухається особа жіночої статі, одягнена в шубу чорного кольору, світле волосся, а 18.47.33 за нею рухається особа чоловічої статі, одягнений в куртку чорного кольору, джинсові штани синього кольору, кросівки темно-сірого кольору. О 18.47.32 жінка підходить до під`їзду № 3, а о 18.44.45 до вказаного під`їзду забігає особа чоловічої статі, яка рухалася за вказаною жінкою. О 18.48.54 вказана особа чоловічої статі вибігає з під`їзду (а.с.140). Під час перегляду відеозапису потерпіла ОСОБА_9 підтвердила, що на відеозапису зображена вона, а також обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що на відеозапису - він;

- в висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/106-23/364-ТВ від 11.01.2023 вартість мобільного телефону торгівельної марки ТМ «Meizi» моделі «M3Note» становить 1225.42 грн.;

- протоколом огляду предметів від 11.01.2023 оглянуто відеозапис, за участю ОСОБА_10 , безпосередньо досліджений в судовому засіданні, з камер відеоспостереження від 01.02.2023 магазину «Ашан» ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: м. Житомир, проспект Миру,15. О 19.44.01 до каси підходить особа чоловічої статі, віком 35-40 років, темне коротке волосся, середнього зросту та тілобудови, одягнений в куртку чорного кольору, джинсові штани синього кольору, кросівки темно-сірого кольору. Присутня ОСОБА_10 зазначила, що вказана особа відкрито викрала належне їй майно;

- інформацією УВЦЖМАІ від 19.01.2023 відповідно до якої станом на 01.01.2023 вартість 1г. срібла 925 проби, за курсом НБУ, становила 26,31 грн., з урахуванням вартість ланцюга, вагою 5,46 г., срібла 925 проби, становить 143,65 грн.;

- довідкою УОТЗ ГУНП в Житомирській області від 06.03.2023 здійснено аналіз інформації операторів мобільного зв`язку, якими користувалися обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілі ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Встановлено, що 01.01.2023 у період часу з 18.47 год. телефони ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходилися в одній дії базових станцій та 02.01.2023 о 20.10. телефони ОСОБА_8 та ОСОБА_10 знаходилися в одній дії базових станцій.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що зібрані в ході досудового розслідування та досліджені під час судового розгляду кримінального провадження докази вини обвинуваченого ОСОБА_8 , якими обґрунтовано вирок, є належними, допустимими, достовірними та достатніми.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове слідство та судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 проведено з дотриманням норм КПК України, без порушення прав обвинуваченого, а також із врахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме рішень «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, де зазначено, що при оцінці доказів, як правило, застосовується критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення в справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази й дав їм у сукупності належну оцінку, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і апеляційний суд.

Апеляційний суд визнає безпідставними доводи захисника про те, що протокол обшуку від 03.01.2023 квартири ОСОБА_8 , де було вилучено частину ланцюжка з металу сірого кольору, жодним чином не вказує на причетність ОСОБА_8 .

На переконання апеляційного суду законність проведення 03.01.20233 обшуку по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , складений протокол обшуку та відеозапис проведення обшуку відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства (ст.ст.13, 233-237 КПК України), містять весь процес слідчої дії та відображає місцезнаходження, вигляд та спосіб упаковки вилучених речей, його учасників. Законність проведення обшуку від 03.01.2023 також належно було перевірено судом першої інстанції.

Безпідставними є твердження захисника проте, що ОСОБА_8 в судовому засіданні вказував, що даний ланцюжок який знайшли в кімнаті, йому не належав, і як він там опинився йому не відомо.

Відповідно до висновку судово-трасологічного експерта № СЕ-19/106-23/296- ТР від 11.01.2023, два фрагменти металевого ланцюжка, що вилучені під час обшуку від 03.01.2023, за адресою: АДРЕСА_1 та фрагмент ланцюжка, який добровільно надала 03.01.2023 потерпіла ОСОБА_10 , до розділення могли складати одне ціле; ланцюжок був розділений на фрагменти шляхом розриву.

Крім того, на відеозаписі зображено, як слідчий неодноразово ставив питання ОСОБА_8 щодо походження виявлених фрагментів срібного ланцюжка, на які останній відповідав, що вони вже в нього тривалий час і що належать його дружині, потім казав, що квартирантам. Жодних зауважень, щодо того, що він не знає як ці фрагменти там опинилися ОСОБА_8 не казав, як під час відеозапису слідчої дії, так і під час перегляду відеозапису у судовому засіданні.

Посилання захисника на те, що при перегляді відеозапису, який є додатком до протоколу огляду предметів від 10.01.2023 за участі потерпілої ОСОБА_9 жодним чином не можна дійсно встановити, що на них зображений ОСОБА_8 , так як не має жодного кадру де видно обличчя особи, на яку вказують, що це ОСОБА_8 , а останній заперечує, а якщо навіть і можливо вказати, що це ОСОБА_8 , то яким чином це підтверджує скоєння злочину в іншому місці, за іншою адресою, колегія суддів визнає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами провадження.

Так, протоколом огляду предмета за участю потерпілої ОСОБА_9 від 10.01.2023, зафіксовано слідчу дію, під час якої було оглянуто 2 диски з відеозаписами з написами АТБ та БМ. Під час перегляду 1-го диску з написом АТБ, виявлено 4 відеофайли, під час огляду яких ОСОБА_9 вказала на них себе, а також чоловіка якого вона в подальшому впізнала, який 01.01.2023 відкрито викрав у неї майно. Під час перегляду 2-го диску з написом БМ, виявлено 4 відеофайли під час огляду яких ОСОБА_9 вказала в них себе, а також чоловіка якого вона в подальшому впізнала, який 01.01.2023 відкрито викрав у неї майно. Вказані відеозаписи повністю узгоджується із обвинуваченням ОСОБА_8 в частині дати, місця та маршруту та з показами потерпілої наданими нею у судовому засіданні, зокрема щодо одягу ОСОБА_8 - темна куртка з капюшоном, світло-блакитні джинси, сірі кросівки. Куртка і кросівки, які відповідають опису були вилучені у ОСОБА_8 під час обшуку.

Крім того, під час перегляду відеозаписів у судовому засіданні 27.04.2023 потерпіла ОСОБА_9 показала на своє зображення та зображення ОСОБА_8 , який слідував за нею від магазину АТБ до під`їзду, в який він забіг і де пограбував її, а потім ОСОБА_8 вибіг з під`їду. Також обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що на відеозаписі він.

Безпідставними також є доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги покази свідка який свідчив на його користь, оскільки під час розгляду провадження судом першої інстанції таких свідків не встановлено, а обвинувачений не заявляв клопотання про допит осіб, які б на його думку могли дати показання на його користь.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, належним чином дослідивши і оцінивши зібрані у провадженні докази, у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України.

Доводи апеляційних скарг не дають підстав вважати, що судом при розгляді кримінального провадження були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які б призвели до ухвалення незаконного судового рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції, які би відповідно до вимог ст.412 КПК України, тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м.Житомира від 15.08.2023 відносно ОСОБА_8 - без змін.

На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :