Справа № 159/422/24
Провадження № 1-кс/159/208/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду м. Ковель клопотання старшого дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2024 до слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання старшого дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, про надання дозволу на проведення обшуку.

Дізнавач в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Вислухавши дізнавача, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України заборонено проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч. 2 ст. 30).

Так, згідно із цією статтею та ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Як виняток ч. 3 ст. 30 Конституції України передбачає, що у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

За статтею 237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно з ч. 1 ст. 233 КПК ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Тобто законодавцем, окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 листопада 2013 року в справі "Бєлоусов проти України" нагадав, що будь-яке втручання згідно з пунктом 1 статті 8 Конвенції повинно бути виправданим у розумінні пункту 2 як таке, що здійснюється "згідно із законом" і є "необхідним у демократичному суспільстві" задля досягнення однієї або більше законних цілей, що в ньому наводяться. Формулювання "згідно із законом" вимагає від оскаржуваного заходу як підґрунтя в національному законодавстві, так і його відповідності принципові верховенства права. Головною метою статті 8 Конвенції є захист особи від свавільного втручання державних органів. Високий суд дійшов висновку, що огляд працівниками міліції житла заявника не проводився згідно із законом, оскільки дозвіл на огляд отримано за обставин, в яких були відсутні процесуальні гарантії, що захищають його здатність висловлювати свою справжню думку.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 надав добровільну згоду на проведення огляду транспортного засобу марки «Mazda 5», державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення.

Наведені обставини не ставлять під сумнів добровільність такої згоди, оскільки були наявні всі процесуальні гарантії, які захищали здатність ОСОБА_5 висловлювати свою справжню думку.

Виходячи із аналізу кримінальних процесуальних норм, які містяться у ч. 1 ст. 233, ч. 2 ст. 234 та ч. 2 ст. 237 КПК, слідчий суддя дійшов висновку, що огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено за добровільною згодою особи, яка ним володіє, за умови, що були наявні процесуальні гарантії, які захищали здатність особи висловлювати свою справжню думку при наданні такої згоди.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 237, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого старшого дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали відбулося 26.01.2024 о 16 год 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1