Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/3404/23
Номер провадження 1-кп/948/44/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підговчому судовому засіданні в залі суду в смт Машівка кримінальне провадження №0000706 від 09.11.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сахнівщина Полтавської області, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не заміжня, не працює, на угриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не депутат, раніше не судима,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України, -

в с т а н о в и в :

згідно з обвинувальним актом від 30.11.2023, досудовим розслідуванням встановлено, що 09 листопада 2023 року о 08 годині 00 хвилин, старший інспектор СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, капітан поліції ОСОБА_6 та поліцейський СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській

області сержант поліції ОСОБА_7 , заступили в добове чергування по частині території Полтавського (колишнього Карлівського) району Полтавської області на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlender» н.з. НОМЕР_1 , білого кольору.

Цього ж дня, 09.11.2023, о 14 год. 00 хв., старший інспектор СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, капітан поліції ОСОБА_6 та поліцейський СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, сержант поліції ОСОБА_7 , перебуваючи на чергуванні у складі автопатруля, по вул. Полтавський шлях в м. Карлівка Полтавського району Полтавської області, відповідно до своїх службових обов`язків, помітили автомобіль «ВАЗ 21099», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який порушуючи правила дорожнього руху, під час руху, при виконанні маневру «поворот праворуч» не увімкнув правий покажчик повороту, та у зв`язку з чим даний транспортний засіб було зупинено на АДРЕСА_2 .

У ході спілкування працівників поліції із ОСОБА_8 , в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, поліцейськими СРПП ВП № З Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 повідомлено про порушення ним п. 2.9 (аї Правил дорожнього руху У країни, а також про необхідність складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв язку із перебуванням останнього в стані алкогольної о сп`яніння. Одразу після цього, ОСОБА_8 було освідувано за допомогою алкотестеру «DRAGER 6810» та виявлено «2,06» проміле алкоголю в організмі.

В цей момент, у пасажира ОСОБА_5 , котра знаходилася в автомобілі «ВАЗ 21099», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 - і 5 CM, та усвідомлювала, що ОСОБА_8 , вчинив порушення правил дорожнього руху, за які передбачено адміністративна відповідальність, з метою уникнення негативних наслідків для нього, за скоєні ним адміністративні правопорушення, виник злочинний умисел на пропозицію неправомірної вигоди поліцейським СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за невчинення вказаними службовими особами в інтересах ОСОБА_8 дії, з використанням наданої їм влади та службового становища, а саме не складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_8 .

Так, 09.11.2023 о 14 годині 17 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись по АДРЕСА_2 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на пропозицію надати службовій особі неправомірної вигоди, за не вчинення службовою особою дій, в інтересах ОСОБА_8 , з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.9 ПДР України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, достовірно знаючи, що старший інспектор СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНИ в Полтавській області, капітан поліції ОСОБА_6 та поліцейський СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, сержант поліції ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки останні представилися, були у форменому одязі зі знаками розрізнення, мали при собі нагрудні жетони, перебували на службовому автомобілі «Mitsubishi Outlender» н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, в посадові обов язки яких входить робота, пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою уникнення ОСОБА_8 від адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі, висловила пропозицію неправомірної вигоди поліцейським СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області у вигляді грошових коштів загальною сумою 100 ЄВРО, при цьому продемонструвавши дві купюри по 50 ЄВРО за не складання відносно ОСОБА_8 , протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст 130 КУпАП з використанням наданої поліцейським ВП № З Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області влади та службового становища, на що останні відповіли категоричною відмовою.

У подальшому, поліцейський СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший інспектор капітан поліції ОСОБА_6 усвідомлюючи, що дії ОСОБА_5 , очевидно свідчать про пропозицію неправомірної вигоди службовій особі, керуючись у своїх діях чинним законодавством, зокрема: Законами України «Про Національну поліцію» та «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вказаного діяння, зателефонував на лінію «102», з метою фіксації протиправних дій ОСОБА_5 , після чого протиправні дії останнього були припинені.

За таких обставин, дії ОСОБА_5 , вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій, з використанням наданої їй влади та службового становища.

30.11.2023 між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_9 за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачена під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнала свою вину в інкримінованому їй злочині, ініціювала укладення з нею угоди про визнання винуватості та зобов`язалася беззастережно визнати свою винуватість в обсязі обвинувального акта за ч.1 ст.369 КК України у суді.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує відповідальність, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння (а.с.67).

Обвинувачена як особа характеризується позитивно - зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,за місцем фактичного проживання Сахнівщинським старостинським округом характеризується позитивно, раніше не судима, згідно з медичними довідками за допомогою до лікарів та психіатра КНП «Машівська лікарня» та нарколога не зверталася (а.с.61-66).

За таких обставин, сторони погодили покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000,00 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Згідно з п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Також за змістом ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 класифікується, як нетяжкий злочин.

Судом установлено, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, характер обвинувачення та погоджується на призначення узгодженого покарання.

У судовому засіданні обвинувачена зазначила, що фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності та вона повністю визнає винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, щиро кається і просить суд затвердити угоду. Також обвинувачена повідомила, що має можливість сплатити штраф, оскільки хоча і не працює, але має у власності дві земельні ділянки, від здачі в оренду яких отримує грошові кошти.

Захисник позицію обвинуваченої підтримав та повідомив, що угода укладена ОСОБА_5 в його присутності, вважає, що угода відповідає вимогам закону та може бути затверджена судом.

Прокурор угоду підтримав та просив її затвердити, уважає, що угода може бути затверджена судом, порушень при її укладенні не допущено.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом установлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства та держави, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000,00 грн, яке на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Так, ч.1 ст.96-1 КК України встановлено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150,статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190,статтею 192, частиною першою статей 204,209-1,210, частинами першою і другою статей212,212-1, частиною першою статей222,229,239-1,239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей248,249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей301,302,310,311,313,318,319,362,статтею 363, частиною першою статей363-1,364-1,365-2цього Кодексу.

Згідно з ч.2ст.96-1КК України,спеціальна конфіскація застосовується на підставі: 1)обвинувального вироку суду; 2)ухвали суду про звільнення особи відкримінальної відповідальності; 3)ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; 4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру.

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, переходять у власність держави (п.3 ч.1 ст.96-2 КК України).

Грошові кошти в сумі 100 євро, що, згідно з обвинувальним актом, були предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, яке є умисним і за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому вказані грошові кошти підлягають спеціальній конфіскації і арешт, накладений на них на підставі ухвали слідчого судді Карлівського районного суду, скасуванню не підлягає.

Частиною 9 ст.100 КПК України встановлено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку (п.5 ч.9 ст.100 КПК України).

Таким чином, грошові кошти в сумі 100 євро, які були предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, підлягають спеціальній конфіскації і їх слід конфіскувати у власність держави (а.с.57).

Суд вирішує долю інших речових доказів у відповідності з вимогами ст.100 КПК і вважає, що нагрудні портативні відео-реєстратори (бодікамери) № /2 та № /23, які передано до кімнати речових доказів ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (а.с.77) потрібно повернути за належністю.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.11.2023 між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_9 за участю захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватою за ч.1 ст.369 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тис) грн.

Грошові кошти в загальному розмірі 100 євро, номіналом 50 (п`ятдесят) євро № 8В та 50 (п`ятдесят) євро № ЯЕ, які передано до кімнати речових доказів ВП № 3 Полтавського РУІІ ГУНП в Полтавській області підлягають спеціальній конфіскації та їх потрібно конфіскувати в дохід держави.

Речові докази: нагрудні портативні відео-реєстратори (бодікамери) № /2 та № /23, які передано до кімнати речових доказів ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1