В И Р О К

іменем України

Справа № 126/156/23

Провадження № 1-кп/126/210/2023

"28" грудня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний Реєстр досудових розслідувань за № 0000447 від 06.11.2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісниче Бершадського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, працюючого лісником ДП «Гайсинське лісове господарство», з середньою-спеціальною освітою, раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

05.11.2022 близько 19 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , з метою викрадення дизельного палива в кількості 120 л., прибув до огородженої території заправочного стану, який розташований у АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження огорожі з металевої сітки, проник на територію вищевказаного об`єкту, який належить приватному підприємству «Валентина», власником якого є ОСОБА_7 .

Із собою ОСОБА_5 приніс заздалегідь підготовлені з метою вчинення крадіжки 6 поліпропіленових каністр об`ємом 20 л. кожна. Перебуваючи на території заправочного стану ОСОБА_5 , переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, таємно, умисно, діючи в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX), указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану» від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, та указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану» від 12.08.2022 № 573/2022 затвердженого Законом України № 2500-IX від 15.08.2022, реалізовуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, прийшов до металевої цистерни, в якій зберігалось дизельне паливо, вентиль якої було замкнено на навісний замок, збивши який розпочав зливати з вказаної цистерни до поліпропіленових каністр дизельне паливо. Наповнивши почергово 3 каністри, ОСОБА_5 переніс їх до господарської будівлі розташованої на цьому ж об`єкті. У цей час, до вказаної будівлі прийшов охоронник-водій ПП «Валентина» ОСОБА_8 , який виявив ОСОБА_5 та завадив останньому виконати всі дії, які останній вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчивши його з причин, які не залежали від його волі, через що, ОСОБА_5 не зміг довести свій злочинний умисел на таємне викрадення дизельного палива в кількості 120 л. вартість якого згідно висновка експерта № 7256/22-21 від 15.11.2022 становить 6463,2 грн., до кінця з причин, які не залежали від його волі. В подальшому охоронник ОСОБА_8 дав усну вказівку ОСОБА_5 залишатись на місці події до приїзду завідувача складу паливно-мастильних матеріалів ПП «Валентина» ОСОБА_9 , якого повідомив мобільним телефоном про вказану подію. В свою чергу ОСОБА_5 скористався відсутністю уваги охоронника ОСОБА_8 та прибувшого на місце події ОСОБА_9 втік з місця вчинення злочину в невстановленому напрямку, залишивши при цьому майно, крадіжку якого планував здійснити разом із заготовленим для вчинення крадіжки знаряддям.

Отже, вищевказаними незаконними діями ОСОБА_5 здійснив замах на крадіжку дизельного палива належного ПП «Валентина» на загальну суму 6463,2 грн..

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) поєднаному з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав публічне обвинувачення по справі, вважає, що докази, зібрані під час досудового розслідування, дослідженні та знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду даного кримінального провадження. Вина ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у справі доказами.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України не визнав, надав покази згідно яких зазначив, що 05.11.2011 року приблизно до чотирнадцятої години він перебував на своєму робочому місці, після чого приїхав додому пообідати. Далі він сів у транспортний засіб "Нива" з причепом та поїхав разом зі своїм сватом ОСОБА_10 , чистити сухе гілля. Вони працювали десь до сімнадцятої години, тоді поїхали до нього додому, де згрузили гілля. Після цього, він одразу приїхав додому та пішов поратися по господарству. Коли він закінчив з роботою, вирішив вигуляти свою собаку породи алабай. Коли вони гуляли, до нього вийшла дружина та сказала, що дзвонить їхній син та передала йому слухавку. Під час розмови з сином, той розповів, що йому повідомили, що нібито його застали на території ПП "Валентина" за тим, що він краде пальне, що звісно ж було неправдою. На наступний день до них додому приїхали працівники поліції і він надав добровільну згоду на огляд його домогосподарства, оскільки йому немає чого приховувати. Поліцейські кругом все обдивлялися, а тоді побачили пусту каністру з під палива, яку взяли з собою, при цьому не опечатуючи її. Під час огляду був присутнім ОСОБА_8 , який, як виявилося згодом, є охоронником ПП "Валентина", і який нібито застав його на місці злочину. Вважає, що оскільки охоронець був присутнім при огляді, то звичайно ж міг його запам`ятати та потім вказати на його фотознімок під час впізнання. Також думає, що ОСОБА_9 міг навмисно його оговорити, оскільки свого часу він його заставав у лісі, коли вони з дружиною крали дрова. Вказав, що не має до вчинення вказаного злочину жодного відношення, на місці події не був і пальне не крав.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 не погодився із висунутим його підзахисному обвинуваченням, заперечивши сам факт спроби викрадення пального. Вважає, що жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують вину його підзахисного немає. Просив визнати ОСОБА_5 невинуватим у вчиненні інкримінованого йому обвинуваченні.

В судовому засіданні було допитано представника потерпілого - адвоката ОСОБА_11 , який суду показав, що він безпосередньо свідком подій не був, відомостями про обставини справи володіє ознайомившись з матеріалами кримінального провадження. Про домовленість між потерпілою стороною і обвинуваченим про відшкодування моральної шкоди йому не відомо. Але скоріш за все, в подальшому буде подано цивільний позов. Щодо самих подій повідомити нічого не може, кількість палива в цистернах йому невідома. З матеріалів справи йому відомо, що інвентаризація в ПП ОСОБА_12 , проводилася після виявлення спроби крадіжки паливно-мастильних матеріалів. Те що в цистернах були паливно-мастильні матеріали, як встановлено матеріалами справи, виявили працівники ПП " ОСОБА_12 ". Він вважає, що шкода була завдана пошкодженням майна, проникненням на територію в розмірі 6463 грн., що підтверджується матеріалами кримінального провадження, в подальшому вони визначаться точніше.

Допитаний в судовому засіданні свідок, ОСОБА_9 повідомив, що він працює завідувачем складу паливно-мастильних матеріалів ПП «Валентина». 05.11.2022 ввечері йому зателефонував підлеглий, який працює охоронником і є свідком по справі, сказав терміново приїхати на підприємство, що він і зробив. ОСОБА_5 і охоронник від заправки йшли йому на зустріч через дірку у сітці. Охоронник вказав, що зловив обвинуваченого на території заправної станції. Він одразу впізнав обвинувачено, оскільки особисто знає його, як сусіда дружини з с. Лісниче. Крім них трьох та собаки нікого на заправці не було. Коли він підійшов до гаража, побачив, що ворота на в`їзд до території були закриті. Заправна станція огороджена сіткою на бетонних стовпцях, обвинувачений зробив отвір в огорожі, розжавши дріт. В середині пристройки він побачив 7 каністрів, 5 з яких були зв`язані синьою мотузкою під ручками. Він спочатку зателефонував своєму сину, працівнику поліції ОСОБА_13 , розповів, що сталося, а тоді зателефонував директору ПП ОСОБА_12 ОСОБА_7 , але той був за кордоном, проте в свою чергу зателефонував до виконавчого директора ОСОБА_14 .. Згодом також було виявлено мішок, в якому був ручний насос. ОСОБА_5 увесь час просився, щоб його відпустили і не здали. Охоронник пішов закрити собаку, а він залишився стояти разом з обвинуваченим, тоді той взяв в руки мішок, розвернувся і пішов у яр. Він просив обвинуваченого повернутися, але не доганяв його. Згодом приїхав ОСОБА_14 , якому він розповів про те, що сталося, а вже той викликав поліцію. Потім приїхала поліція і під час огляду виявила ще дві каністри по 20 літрів повні солярки в темному місці. Працівники поліції перелили паливо із знайдених каністрів в його каністри та вилучили пусті каністри, а ще 5 порожніх і дві в які злили пальне залишили йому на відповідальне зберігання. Також на одній з бочок з паливом був зірваний замок. Інвентаризацію робили вже після того, як все це сталося та склали акт недостачі. Десь за місяць до цих подій він вимірював рівень пального в бочках, все було в порядку.

Допитаний в судовому засіданні свідок, ОСОБА_8 повідомив, що працює охоронником-водієм ПП «Валентина», тільки він вирішив випити чаю близько 20 год. 00 хв., як почув , що гавкає собака. Коли він вийшов на вулицю виявив в піднавісі невідомого чоловіка, там також були каністри. Скільки їх було, він не рахував, до того їх там небуло і він взагалі таких раніше не бачив. Він сказав чоловіку, щоб той вийшов на світло. Вони з ним вийшли на світло і обвинувачений почав проситися, щоб той нікому не повідомляв про те, що сталося, проте він зателефонував до ОСОБА_9 і той приїхав. ОСОБА_9 сказав, що знає чоловіка, оскільки той є сусідом його дружини, яка сама з с. Лісничого. Обвинувачений залишився стояти з ОСОБА_9 , при цьому просив щоб його відпустили, а він пішов закрити собаку. Коли повернувся, ОСОБА_9 повідомив, що обвинувачений втік. Пізніше коли приїхали працівники поліції, при огляді виявили каністри та мішок.

Допитаний в судовому засіданні свідок, ОСОБА_15 повідомив, що він являється працівником поліції. 05.11.2022 до нього зателефонував його батько ОСОБА_9 та повідомив, що охоронник спіймав на заправці ПП "Валентина" за крадіжкою пального ОСОБА_16 . Після цього він одразу зателефонував до ОСОБА_17 , який являється сином обвинуваченого та є також теж поліцейським, розповів йому, що сталося. Той сказав, що зараз передзвонить до батька і завершив розмову. В цей час до нього знову зателефонував батько та повідомив, що ОСОБА_14 буде викликати поліцію. Після чого він зателефонував до чергового ВП та дізнався, що дійсно був виклик в с. Михайлівка. Тоді до нього знову зателефонував батько та вже більш детально розповів про те, що сталося, сказав, що пошкодили сітку на паркані і що знайшли дві повні каністри з пальним. Це все відбувалося приблизно біля 23 год. 00 хв. Всі телефонні дзвінки відбувалися протягом пів години. Потім передзвонив ОСОБА_18 і сказав, що його батько вдома, що його дуже здивувало, оскільки його батько розповідав інакше.

Допитаний в судовому засіданні свідок, ОСОБА_14 повідомив, що він являється виконавчим директором ПП "Валентина". На початку листопада 2022 року до нього зателефонував директор підприємства ОСОБА_7 та повідомив про крадіжку. Коли він приїхав на підприємство, то побачив охоронника та ОСОБА_9 , які розповіли про все, що сталося та повідомили, що чоловік утік. Також він побачив каністри 6 чи 7 штук, які були зв`язані між собою. Згодом на території підприємства були виявлені ще каністри. Він викликав поліцію. ОСОБА_9 повідомив, що чоловіка звуть ОСОБА_19 і він його особисто знає.

В судовому засіданні також було допитано свідка ОСОБА_20 , яка суду показала, що обвинувачений її чоловік. ОСОБА_19 був на роботі у лісі, в обід приїхав поїсти, з обіду поїхав разом зі сватом ОСОБА_21 в ліс, приїхав ввечері додому десь о 18-19 год., після чого пішов вправлятися по господарству. Коли чоловік їхав на роботу, каністри з собою він не брав, в них вдома є близько 10 каністр від дизпалива. Ввечері близько 19:30 - 20 год. подзвонив її син, запитав де тато і повідомив, що зі слів ОСОБА_22 , йому стало відомо, що тата зловили в с. Михайлівка. Вона передала слухавку чоловіку, він говорив з сином та вигулював собаку біля хвіртки, а потім зайшов до будинку і більше не виходив. Наступного дня вони з чоловіком дали дозвіл на обшук їхнього домогосподарства. Під час обшуку працівники поліції вилучили каністру при 2-ох свідках, при них ніхто каністру не опечатував, хоча в документах, що залишили чоловіку вказано, що опечатували.

Допитаний в судовому засіданні свідок, ОСОБА_17 повідомив, що обвинувачений являється його батьком. До нього подзвонив ОСОБА_23 близько 20 год. і розповів, що йому повідомив його батько про те, що його батька було виявлено на території ПП " ОСОБА_12 ". Він зателефонував до матері і запитав де батько, вона сказала, що на подвір`ї. Після мама дала слухавку батькові і він з ним поговорив, після чого зателефонував ОСОБА_24 , сказав, що тата ніхто не затримував.

Допитаний в судовому засіданні свідок, ОСОБА_25 повідомив, що проживає в с. Лісниче, працює кочегаром в школі, а також трактористом в с. Поташня. По суті справи він нічого не може пояснити, тому що був на роботі, грузив буряки. Обвинуваченого знає, але в той день не пам`ятає жодних обставин.

Допитаний в судовому засіданні свідок, ОСОБА_26 повідомив, що в той день десь о 14 год. він зустрівся з ОСОБА_5 , щоб допомогти йому почистити гілля сухостою. Поїхали вони автомобілем "Нива" з причепом, чи є обвинувачений власником даного автомобіля він не знає. В автомобілі він бачив три пластикові пляшки, одна з водою, одна з мастилом і одна з бензином, каністр в автомобілі він не бачив. Вони працювали десь до 17 год., після чого поїхали до нього додому та вивантажили деревину у нього на подвір`ї. Десь о 18:30 год. ОСОБА_5 поїхав додому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 повідомив, що з чуток знає, що була крадіжка і що підозрюють його свата. У нього залишився автомобіль "Нива" блакитного кольору, власником якого був його покійний батько, а він був вписаний в технічний паспорт автомобіля. Зять попросив цей автомобіль для свого тата, щоб він їздив ним на роботу в ліс, обвинувачений автомобіль поремонтував та користувався ним. Того дня він не бачився з обвинуваченим, інформацією володіє лише зі слів зятя.

Допитаний в судовому засіданні свідок, ОСОБА_28 повідомив, що він працівник підсобного господарства. В той день він був на майстерні і бачив, як ОСОБА_29 піднімав шлагбаум, а ОСОБА_30 заїжджав автомобілем Нива з причепом на яких були дрова. На дворі смеркало.

Крім допиту представника потерпілого та свідків, в судовому засіданні були досліджені письмові та речові докази, надані стороною обвинувачення.

- протокол огляду місця події від 05.11.20222 з додатком, ілюстрованими таблицями до нього, згідно якого місцем огляду являється територія складу паливно-мастильних матеріалів ПП «Валентина», розташована в с. Михайлівка, де з правої сторони відносно входу, навпроти приміщення чергового, було виявлено біля входу в прибудову 5 поліпропіленових ємностей жовтого кольору об`ємом 20 л., 3 з яких частково наповнені рідиною з різким характерним запахом, схожим на паливно мастильні матеріали (дизельне паливо), а інші дві зв`язані між собою мотузкою синього кольору. Біля ємностей виявлений матерчатий мішок в якому знаходилася ще одна пуста ємність та ручний насос. Також було виявлено в приміщені 9 металевих бочок. На дворі виявлений отвір в паркані з металевої сітки, та 2 металеві цистерни, об`ємом 30 та 26 т, та 2 металеві цистерни, об`ємом 10 т. У металевій бочці ємністю 26 т наявне дизельне паливо та у якій на місці закриття клапана наявний металевий ланцюг та навісний замок на якому наявні сліди сторонньої механічної дії (віджиму), що було вилучено, також було виявлено сліди підошви взуття;

- протокол огляду від 06.11.2022, згідно якого встановлено, що місцем проведення огляду являється домогосподарство, розташоване в АДРЕСА_1 , де в гаражному приміщені біля входу, наявні ємності об`ємом по 20 л кожна наповнені рідиною з різким характерним запахом, схожим на паливно мастильні матеріали, також біля металевої хвіртки, що веде на вихід з домогосподарства виявлено декілька ємкостів, одна з яких наповнена рідиною з різким характерним запахом (дизельне паливо), які вході огляду було вилучено. До протоколу долучено DVD-R диск від 06.11.2022 року, який було відтворено в судовому засіданні та згідно якого всі дані викладені у протоколі відповідають запису на відео;

- висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 7256/22-21 від 15.11.2022 року за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, згідно якої ринкова вартість 1 л дизельного палива станом на момент вчинення злочину, а саме на 05.11.2022 складає 53 грн. 86 коп.;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.11.2022 з довідкою до протоколу від 21.11.2022, відповідно якого ОСОБА_8 , як на особу, яку він виявив на місці злочину вказав на фотознімок під № 3, на якому зображений ОСОБА_5 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 21.11.2022, згідно якого місцем проведення огляду являється територія складу паливно-мастильних матеріалів ПП «Валентина», розташована в с. Михайлівка, під час якого ОСОБА_8 детально розповів обставини при яких ним було виявлено невідомого чоловіка, який намагався здійснити крадіжку дизельного палива з території підприємства. Чоловіка запам`ятав, оскільки дивився йому в лице. Даний чоловік, після того, як він вирішив зателефонувати до завідувача складу паливно-мастильних матеріалів ПП «Валентина» ОСОБА_9 , запропонував йому залагодити все на місці, проте на дану пропозицію він не погодився та повідомив завідувача про пригоду, що сталася. Коли ОСОБА_9 приїхав на територію ПП «Валентина», чоловік і його просив не повідомляти правоохоронні органи про те, що трапилося, але той також на це не погодився, оскільки знав чоловіка особисто, тоді чоловік скориставшись відсутністю їхньої уваги втік з місця вчинення злочину в невстановленому напрямку, залишивши при цьому каністри, крадіжку з паливом, які планував здійснити разом із заготовленим для вчинення крадіжки знаряддям. До протоколу долучено DVD-R диск від 21.11.2022 року, який було відтворено в судовому засіданні та згідно якого всі дані викладені у протоколі відповідають запису на відео;

- протокол огляду речового доказу від 21.11.2022, з додатком, ілюстрованими таблицями до нього, під час якого в присутності ОСОБА_9 було оглянуто 2 поліпропіленових ємності жовтого кольору, вміст яких було за допомогою металевої лійки перелито в інші ємності і їх вміст становив 20 та 19 л. ОСОБА_9 вказав, що вказана рідина являється дизельним паливом;

- протокол огляду від 06.11.2023, який проводився в службовому кабінеті № 26 ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, та об`єктом якого являється службовий комп`ютер, що використаний з метою встановлення відстані між населеними пунктами с. Лісниче, вул. Кушніра, 45 - АДРЕСА_2 , де заданий маршрут прокладено автоматично за допомогою мережі Інтернет та зроблено скрін-шоти, які роздруковано на службовому принтері.

Згідно з п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі вказаного, суд приймає до уваги також надані стороною обвинувачення ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів, про арешт майна, копії документів, які стосуються потерпілого ПП «Валентина», акт здачі-приймання висновку експерта, постанови про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, квитанцію про отримання на зберігання речових доказів, оскільки дані докази містять інформативний характер, підтверджують належність інших доказів та законність їх здобуття, однак вважає за можливе не вдаватися до їх аналізу, оскільки дані докази не містять даних про доведення чи спростування вини обвинуваченого.

Порушень норм КПК України, які відповідно до ст. 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість зазначених доказів, в суді не встановлено.

Крім того, судом досліджені характеризуючі дані на обвинуваченого ОСОБА_5 ..

У відповідності до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, відповідно до положень ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При оцінці доказів суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, про що зазначено у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Стороною захисту було заявлено клопотання про визнання недопустимими докази у кримінальному провадженні № 0000447 від 06.11.2022 року, посилаючись на те, що огляд в домоволодінні обвинуваченого був проведений з грубим порушенням норм кримінально-процесуального законодавства і фактично поліцейськими проводився не огляд, а обшук, без попереднього дозволу суду. Крім того захисник просить визнати недопустимим протокол слідчого експерименту від 21.11.2022, оскільки оглянутий в судовому засіданні диск з відеозаписом даної слідчої дії унеможливлює перевірити правильність та повноту її проведення в зв`язку з відсутністю зображення, оскільки дія проводилася в темну пору доби, а також протокол не підписано ОСОБА_8 , який брав участь в слідчій дії. Крім того, вважає недопустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання від 21.11.2022, відповідно якого свідок ОСОБА_8 нібито впізнав на знімку обвинуваченого, оскільки за словами його підзахисного, вказаний свідок був присутнім в нього дома під час проведення 06.11.2022 огляду та мав можливість бачити ОСОБА_5 і його запам`ятати.

Однак, суд з такою позицією захисника обвинуваченого не погоджується, оскільки обвинувачений добровільно надав дозвіл на огляд свого домогосподарства, про що власноручно написав розписку, що міститься в матеріалах кримінального провадження. Також свідок ОСОБА_8 в своїх поясненнях під час проведення слідчого експерименту та під час судового розгляду вказав, що особисто спілкувався з обвинуваченим, коли застав його на місці злочину та запам`ятав, оскільки дивився йому в лице. Також суд звертає увагу, що протокол слідчого експерименту є окремим самостійним процесуальним джерелом доказів, які суд оцінює за правилами ст. 94 КПК. За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта, за його волею та вільним волевиявленням. До системи таких гарантій належить також участь понятих. Протокол проведення слідчого експерименту був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , які є незаінтересованими особами в результатах кримінального провадження, підписаний ними власноручно. Те що на відеозаписі темне зображення, пояснюється тим, що відтворення подій відбувалося в темну пору доби, а саме в час коли був скоєний злочин і на відеозаписі чітко все чути, що не дає підстав визнавати вказані слідчі дії недопустимими доказами. Крім того, під час відкриття матеріалів кримінального провадження на стадії досудового розслідування, стороною захисту не оспорювалось недопустимість відеозапису в зв`язку з відсутністю зображення, як і не ініціювалося інших клопотань на визнання доказів недопустимими. А тому суд вважає, що всі твердження захисника обвинуваченого, зводяться до припущень, які належними доказами не підверджуються.

Крім того, оцінюючи показання свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , кожного окремо та в сукупності суд вважає, що їх покази які приймаються судом до уваги, дані під присягою, за своїм змістом істинні, отримані в судовому засіданні відповідно до вимог КПК України, узгоджуються між собою та з письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні і відповідають фактичним обставинам справи, є допустимими доказами згідно з іншими правилами допустимості доказів. Підстав у свідків, яких попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, обмовляти обвинуваченого, судом не встановлено.

Проте суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , як близьких осіб до обвинуваченого та вважає їх спробою допомогти обвинуваченому уникнути відповідальності за фактично скоєне.

Покази інших свідків як не спростовують так і не підтверджують вини обвинуваченого.

Заслухавши показання обвинуваченого, допитавши в судовому засіданні представника потерпілого, свідків, дослідивши надані стороною обвинувачення докази та зібрані стороною захисту у ході судового провадження, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст. 321 КПК України здійснення сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, суд дійшов висновку, що заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, що він не причетний до інкримінованого йому злочину, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються як письмовими доказами, а також наданими показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , які є логічними, послідовними та такими, що не викликають сумнівів у їх правдивості, оскільки підтверджені сукупністю інших безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів. Не визнання обвинуваченим своєї вини, суд вважає природною захисною реакцією, спрямованою на уникнення відповідальності за фактично скоєне.

За таких обставин суд дійшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) поєднаному з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, в межах пред`явленого обвинувачення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом враховано зазначені в досудовій доповіді характеризуючі ознаки обвинуваченого та думку органу пробації стосовно визначення міри покарання, який вважає, що виправлення обвинуваченого без обмеження чи позбавлення волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі й для окремих осіб).

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, особу винного, його соціальне становище, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 та які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують його покарання судом не встановлено.

Судом також, встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Згідно довідки-характеристики характеризується позитивно.

Також, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_5 , до вчиненого злочину, а саме не визнання ним своєї вини, з урахуванням обставин справи, позиції представника потерпілого, а також з урахуванням, позиції прокурора щодо виду та міри призначення покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів буде обрання йому покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а тому слід призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Суд доходить переконання, що таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на проведення судової експертизи становлять 377 грн. 54 коп., таким чином, судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні підлягають стягненню з ОСОБА_5 в зазначеному розмірі в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 100, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3. ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з ісптовим строком строком 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку, тобто 28.12.2023.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави кошти в сумі 377 (триста сімдесят сім) грн. 54 коп. за проведення судової експертизи.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду від 10.11.2022 року.

Речові докази по справі: 5 поліпропіленових ємностей об`ємом 20 л., 3 з яких частково наповнені рідиною (об`ємом близько 40 л.) з різким характерним запахом, схожим на паливно мастильні матеріали (дизельне паливо), що була передана ОСОБА_9 на зберігання - передати у власність потерпілого ПП "Валентина".

- мотузку виявлену в прибудові біля приміщення охорони, якою були зв`язані між собою каністри, навісний замок біля вентиля з ємністю нафтопродуктів, металевий ковпак від вентиля паливної ємності зі збитим навісним замком, ручний насос та 1 пусту поліпропіленову ємність об`ємом 20 л, які знаходяться в матерчатому мішку та одну поліпропіленову ємність, із залишками рідини, з різким запахом паливно-мастильного походження (дизельне паливо), яку належним чином опечатано, скріплено биркою з підписами понятих, яку вилучено під час огляду домоволодіння, що в с. Лісниче Гайсинського району Вінницької області,що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області - знищити;

- 2 DVD-диски які є додатком до протоколу огляду від 06.11.2022 та додатку до проведення слідчого експерименту від 21.11.2022 залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000447 від 06.11.2022 року.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1