ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/814/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 7 грудня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини № НОМЕР_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого у великих розмірах, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

5 січня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

27 листопада 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, але врахувавши дані про особу підозрюваного, недоведеність наявності ризику, що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду та необґрунтованість доцільності домашнього арешту саме в період часу дії комендантської години в м. Запоріжжя.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 00 год. до 5 год. кожного дня, строком на два місяці.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що при вирішенні питання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею не в повній мірі враховано особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, документально підтверджених джерел доходів не має, є особою неодноразово судимою, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, вказані кримінальні правопорушення вчинив в умовах воєнного стану в короткий після звільнення з місць позбавлення волі термін.

Зазначає, що матеріальне становище підозрюваного та образ життя підвищує ймовірність його переховування від органів досудового розслідування та суду, тим паче, що він має реальну можливість вільної зміни свого місця перебування, що у сукупності з іншими обставинами кримінального провадження підтверджує наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також вказує, що застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт (з 00 год. до 05 год.) жодним чином не обмежує права і законні інтереси підозрюваного у зв`язку з дією на території м. Запоріжжя комендантської години у нічний час доби, а виконання ОСОБА_7 будь-яких завдань пов`язаних з обороною нашої держави він країни агресора, поза межами розташування військової частини може бути додатково погоджене зі слідчим або прокурором.

Крім того вказує, що в ухвалі слідчого судді відсутнє будь-яке обґрунтування, у зв`язку із чим суд вважає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не доведеними з боку прокурора.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала подану апеляційну скаргу та вказала, що в апеляційній скарзі зроблено помилку щодо судимостей підозрюваного та зазначила, що останній є військовослужбовцем.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги з огляду на її необґрунтованість та зазначив, що підозрюваний з`являється до органу досудового розслідування, не маючи запобіжного заходу, не переховувався та не має наміру переховуватися. Вказав, що ні клопотання, ні апеляційна скарга не містять обґрунтувань ризику переховування, підозрюваний є військовослужбовцем, а застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде заважати проходити військову службу. Зазначив, що місце проживання ОСОБА_7 постійно змінюється разом з військовою частиною, а постійно повідомляти слідчого про зміну місця проживання є неможливим.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Частина 1 ст. 194 КПК України визначає, що слідчий суддя, суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу повинний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас ч. 2 ст. 194 КПК України зобов`язує слідчого суддю, суд постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, врахувавши зазначені вище вимоги закону, дійшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки у даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними доказами.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що вказуючи про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий підійшов до цього формально і не навів будь-яких мінімально переконливих доводів про існування цього ризику, тому всі твердження слідчого щодо наявності вказаного ризику, колегія суддів вважає лише необґрунтованим припущенням.

Так, слідчому судді не було надано доказів того, що ОСОБА_7 може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування, натомість, у судовому засіданні було встановлено, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем та за місцем проходження військової служби характеризується позитивно.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що прокурор зобов`язаний довести наявність таких ризиків, які б у своїй сукупності переважали усі розумні сумніви суду та доводи захисту для обрання будь-якої міри запобіжного заходу, при цьому, прокурор не обмежений у своєму праві повторно звернутися до слідчого судді або суду у разі виникнення ризиків, які могли б вважатися розумно підтвердженими.

На думку колегії суддів, з урахуванням даних про особу підозрюваного та його процесуальної поведінки, підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, свого об`єктивного підтвердження не знайшли, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 7 грудня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 333/10906/23