пр. № 1-кс/759/913/24
ун. № 759/2134/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за № 0001039 від 22.10.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця Збройних Сил України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

30.01.2024 до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 діб без визначення розміру застави.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилався на те, що у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше серпня 2019 року, у громадян Російської Федерації ОСОБА_8 та його сина ОСОБА_9 (у межах міжнародної слідчої групи, сформованої на підставі угоди про створення спільної слідчої групи «SUNCOAST 2», укладеної між Україною та Латвійською Республікою 17.11.2022 у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 0001039, правоохоронними органами Латвійської Республіки у кримінальному процесі № 9 вказаним особам пред`явлено обвинувачення за ч. 3 ст. 154 (захоплення людини в заручники, пов`язане з подальшим утриманням цієї людини, з метою примусу фізичної особи до вчинення дії, що ставить умовою звільнення заручника, вчинене організованою групою), п. 5 ст. 118 (умисне протиправне умертвіння (убивство) іншої особи, вчинене у складі організованої групи з метою приховати інше злочинне діяння), ст. 15 (3) і ст. 177(3) (приготування до набуття права на чуже майно шляхом обману та зловживання довірою у складі групи осіб) Кримінального кодексу Латвійської Республіки), які знаходилися на території Латвійської Республіки, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, що перебувало на балансі юридичної особи, зареєстрованої на території Латвійської Республіки - товариства з обмеженою відповідальністю «Resort Investments», реєстраційний номер 2, власницею якої являлася наглядно знайома їм громадянка Республіки Білорусь ОСОБА_10 , що постійно проживала на території Латвійської Республіки, а саме наступними об`єктами нерухомості: 30 квартирами, 56 паркувальними місцями та двома нежитловими приміщеннями в житловому комплексі «Sun Republic», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , загальною вартістю 3 708 000 євро.

Відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочинного плану, направленого на заволодіння вказаними об`єктами нерухомості, необхідно було примусити громадянку Республіки Білорусь ОСОБА_10 підписати меморандум та договір благодійної пожертви, на підставі яких вона мала відчужити як подарунок 100% часток у статутному капіталі ТОВ «Resort Investments» в інтересах ОСОБА_9 на підконтрольну останньому юридичну особу, зареєстровану на території Латвійської Республіки - фонд «Latvijas atjaunosanas biedrоba», реєстраційний номер 6, метою діяльності якого являлася допомога та реабілітація воїнів-учасників антитерористичної операції/операції об`єднаних сил на території України.

У серпні 2019 року ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що ОСОБА_10 добровільно не погодиться на безпідставне та незаконне відчуження належного їй майна - 100% часток у статутному капіталі ТОВ «Resort Investments», на балансі якого перебували наведені об`єкти нерухомості, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, задля забезпечення реалізації свого злочинного умислу вирішили організувати її викрадення.

Водночас розуміючи, що здійснення цього задуму потребує довготривалої підготовки, яка б полягала у вивченні фінансових спроможностей потерпілої, переліку належного їй майна, плануванні дати, часу, місця вчинення злочину, рекогносцировці на місцевості тощо, а також специфічних навичок, значних фізичних зусиль для придушення опору потерпілої, підшукання місця утримання ОСОБА_10 після її викрадення, підготовку проєктів нотаріальних документів про відчуження майна - 100% часток у статутному капіталі ТОВ «Resort Investments», ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 вирішили створити організовану групу та розподілити ролі між її учасниками.

З цією метою ОСОБА_8 вирішив залучити до злочину раніше знайомого йому у зв`язку з діяльністю фонду «Latvijas atjaunosanas biedrоba», пов`язаною з допомогою та реабілітацією воїнів-учасників антитерористичної операції/операції об`єднаних сил на території України, колишнього працівника роти «Торнадо» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області громадянина України ОСОБА_12 .

Після того, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше серпня 2019 року, ОСОБА_8 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, запропонував ОСОБА_12 за грошову винагороду приїхати з України до Латвійської Республіки разом із декількома іншими особами на його розсуд для виконання певної «роботи», пов`язаної нібито з боротьбою з представниками Федеральної служби безпеки Російської Федерації, до яких ним було віднесено ОСОБА_10 , на що ОСОБА_12 погодився.

Отримавши згоду від вищевказаної особи на участь в організованій групі як співвиконавця, ОСОБА_8 довів до його відома розроблений ним злочинний план, розподіливши при цьому ролі учасників групи та їх функції, спрямовані на досягнення цього плану.

Стійкість організованої групи виражалася в наявності соціальних зв`язків між її організатором та учасниками, спільної мети, яка базувалася на бажанні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 одержати незаконний прибуток від набуття права власності на майно, належне юридичній особі ТОВ «Resort Investments», власником якої була ОСОБА_10 , намірах ОСОБА_12 , в свою чергу, отримати грошову винагороду за участь у протиправних діях, яку розподілити із залученими ним третіми особами, а також в обізнаності кожного учасника організованої групи з планом вчинення злочину, попередньо розробленим ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 і узгодженим з ОСОБА_12 .

З урахуванням досягнутої домовленості, на ОСОБА_12 та залучених ним в майбутньому спільників покладалась силова частина вчинення злочину, а саме: безпосередня участь у зустрічі з ОСОБА_10 на території Латвійської Республіки під приводом купівлі нерухомості у комплексі «Sun Republic», належному підконтрольному їй ТОВ «Resort Investments», подолання можливого опору потерпілої, викрадення та доставлення останньої у визначене ОСОБА_13 та ОСОБА_11 місце з метою подальшого примусу до вчинення правочину на користь очолюваного ОСОБА_11 фонду «Latvijas atjaunoрanas biedrоba».

При цьому ОСОБА_13 взяв на себе загальне керівництво групою, а також умовну «інтелектуальну» частину злочинного діяння, направленого на заволодіння майном потерпілої, а саме: пошук у реєстрах Латвійської Республіки повного переліку об`єктів майна, належного ОСОБА_10 ; підготовку проєкту договору про відчуження такого майна в інтересах фонду «Latvijas atjaunoрanas biedrоba»; організацію майбутнього візиту з цією метою до нотаріуса; листування з ОСОБА_10 від імені вигаданої особи за анкетними даними «ОСОБА_68» задля введення її в оману під приводом придбання об`єкту нерухомості - квартири у комплексі «Sun Republic» та подальшого запрошення на особисту зустріч зі співвиконавцями злочину у зручні для того дату, час, місце; пошук, підготовку майбутнього місця незаконного утримання ОСОБА_10 ; забезпечення учасників злочинної групи інформацією про неї, транспортом, харчуванням тощо.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше серпня 2019 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи абонентський номер № НОМЕР_1 та адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 , плануючи дату, час та місце викрадення ОСОБА_10 , видаючи себе за « ОСОБА_14 », зв`язався із нею та домовився про зустріч під приводом придбання нерухомості в комплексі «Sun Republic», яку призначили на 15.08.2019, про що повідомив ОСОБА_12 як співвиконавця протиправного наміру.

Тоді ОСОБА_8 через сторонню особу, не обізнану про наявність у діях останнього злочинного умислу, домовився про візит 16.08.2019 до присяжного нотаріусу, щоб, у разі успішної реалізації злочинного плану, ОСОБА_10 підписала договір дарування згаданого майна в інтересах фонду ОСОБА_9 «Latvijas atjaunoрanas biedrоba».

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, 15.08.2019 ОСОБА_12 , попередньо прибувши до Латвійської Республіки з України за домоленістю з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на території житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , особисто зустрівся з ОСОБА_10 , представившись «ОСОБА_69», та повідомив їй заздалегідь вигаданий неправдивий привід купівлі нерухомості у цьому житловому комплексі на виконання попередньо досягнутої домовленості.

Проте, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, того ж дня 15.08.2019 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 не змогли довести спільний злочинний умисел до кінця шляхом викрадення ОСОБА_10 та примусу її підписати меморандум і договір дарування, у зв`язку з чим раніше призначений візит до присяжного нотаріуса 16.08.2019 було ними скасовано.

Надалі, з метою належної організації викрадення ОСОБА_10 задля примусу її підписати меморандум і договір благодійної пожертви, з урахуванням попередньої невдалої спроби, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_8 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів у складі організованої групи, використовуючи адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_4 , продовжуючи видавати себе за « ОСОБА_14 » у листуванні з ОСОБА_10 , призначив наступну зустріч з нею на 14 год 00 хв 03.10.2019.

Досягнувши такої домовленості з потерпілою, ОСОБА_8 поінформував про вказаний факт ОСОБА_12 , який в цей час знаходився на території України, та запропонував останньому на власний розсуд залучити до вчинення запланованого викрадення ОСОБА_10 інших осіб з числа учасників АТО/ООС задля спрощення придушення опору потерпілої під час вчинення злочину.

Після того ОСОБА_12 , діючи на виконання вказівки ОСОБА_13 , запропонував раніше знайомим колишнім працівникам роти міліції «Торнадо» ГУ МВС України в Луганській області ОСОБА_4 та ОСОБА_15 поїхати з ним до Латвійської Республіки під приводом відпочинку та «роботи», деталі якої мав повідомити останнім безпосередньо по прибуттю на територію Латвійської Республіки, на що ті погодилися.

Зробивши це, ОСОБА_12 поінформував про залучення інших осіб до спільного злочинного плану ОСОБА_8 , з яким також обумовив дату приїзду учасників організованої групи до Латвійської Республіки шляхом авіаційного сполучення та інші обставини скоєння неправомірних дій.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, 02.10.2019, приблизно о 01 год 03 хв, ОСОБА_8 , під керуванням якого знаходився автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_2 , зустрів у міжнародному аеропорту «Rоga» на території Латвійської Республіки громадян України ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_15 , після чого всі поїхали до гостьового будинку АДРЕСА_3.

Надалі у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 14 год 00 хв 03.10.2019, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , перебуваючи у приміщенні зазначеного гостьового будинку, запропонували ОСОБА_4 та ОСОБА_15 приєднатись до організованої групи в якості співвиконавців для участі у викраденні ОСОБА_10 , її подальшого незаконного позбавлення волі і примусу до підписання меморандуму та договору про благодійну пожертву, обіцяючи їм винагороду від отриманої майнової вигоди.

На викладену протиправну пропозицію ОСОБА_4 та ОСОБА_15 , діючи з корисливих мотивів, добровільно та свідомо погодилися, після чого ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 довели до них план викрадення потерпілої ОСОБА_10 , який передбачав наступне:

1. ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_15 на автомобілі «Opel Vectra», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 мали перед скоєнням злочину проїхати до житлового комплексу «Sun Republic», де ОСОБА_9 повинен був показати співучасникам околиці житлового комплексу, місця й маршрути, де треба знаходитися та пересуватися, щоб не бути поміченими камерами відеоспостереження комплексу, тобто для проведення рекогносцировки на місці майбутнього вчинення злочину. Надалі ОСОБА_11 показав ОСОБА_4 та ОСОБА_15 фотографію ОСОБА_10 для забезпечення можливості її впізнання ними під час викрадення.

2.Після того на вищенаведеному автомобілі ОСОБА_11 мав привезти ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_15 до зазначеного комплексу, де останні, розташувавшись на попередньо обраному місці (паркувальному майданчику комплексу), мали очікувати, поки ОСОБА_12 під виглядом «ОСОБА_14» зустрінеться з ОСОБА_10 та приведе її до їх автомобіля.

3. ОСОБА_12 , в свою чергу удаючи потенційного покупця «ОСОБА_70», зустрівшись із ОСОБА_10 , повинен був супроводити її до автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , де ОСОБА_4 та ОСОБА_15 мали сприяти ОСОБА_12 у подоланні волі потерпілої до опору шляхом застосування до неї погроз та фізичної сили, щоб потім помістити її до салону зазначеного автомобіля та вивезти на територію гостьового будинку «Gailорi» за адресою: АДРЕСА_4, де ОСОБА_11 та ОСОБА_13 мали безпосередньо примусити потерпілу підписати попередньо підготований ними меморандум і договір дарування з передачею 100% часток у статутному капіталі ТОВ «Resort Investments», реєстраційний номер 2, в інтересах ОСОБА_9 на підконтрольну останньому юридичну особу, зареєстровану на території Латвійської Республіки - фонд «Latvijas atjaunoрanas biedrоba», реєстраційний номер 6.

4.Також ОСОБА_8 через сторонню особу, не обізнану про наявність у діях останнього злочинного умислу, очікуючи, що в ході вчинення запланованого ними викрадення потерпілої буде досягнуто протиправної корисливої мети, домовився про зустріч у присяжного нотаріуса о 10 год 00 хв 04.10.2019 задля нотаріального засвідчення підписаних ОСОБА_10 документів.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей у складі організованої групи, 03.10.2019, у денний час доби, ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_15 на автомобілі «Opel Vectra», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_11 , виїхавши з території, прилеглої гостьовому будинку АДРЕСА_3, прибули на паркувальний майданчик неподалік житлового комплексу «Sun Republic» за адресою: Латвійська Республіка, Саулкрастський край, м. Саулкрасти, вулиця Айнажу, 23 і вулиця Айнажу, 25, де ОСОБА_11 залишився в автомобілі, а ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , у свою чергу, спостерігали за околицями, тим самим контролюючи навколишню обстановку, та стали очікувати поки ОСОБА_12 виконає свою частину спільного злочинного плану.

У подальшому 03.10.2019, приблизно о 15 год 30 хв, ОСОБА_12 , перебуваючи не території житлового комплексу «Sun Republic» за адресою: Латвійська Республіка, Саулкрастський край, м. Саулкрасти, вулиця Айнажу, 23 і вулиця Айнажу, 25, видаючи себе за «ОСОБА_14», у межах попередньо досягнутої ОСОБА_8 домовленості зустрівся з ОСОБА_10 .

Того ж дня 03.10.2019, приблизно о 16 год 09 хв, ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_10 вийшли з території житлового комплексу «Sun Republic» за адресою: Латвійська Республіка, Саулкрастський край, м. Саулкрасти, вулиця Айнажу, 23 і вулиця Айнажу, 25 та направилися у напрямку с. Звейніекціємса Саулкрастського краю Латвійської Республіки, де знаходився вказаний паркувальний майданчик.

Тобто ОСОБА_12 шляхом введення ОСОБА_10 в оману щодо своїх дійсних намірів домігся, щоб остання прослідувала за ним до паркувального майданчика, де на останнього очікували спільники.

З метою доведення спільного злочинного умислу до кінця, задля позбавлення потерпілої можливості чинити супротив та придушення її волі, використовуючи невстановлений під час досудового розслідування спеціальний засіб, ОСОБА_12 подолав опір потерпілої ОСОБА_10 , відкрито заволодівши нею, після чого заштовхав її всередину автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_3 , де, згідно з розподілом ролей, ОСОБА_12 та ОСОБА_4 стали насильно, проти волі потерпілої утримувати її затиснутою на центральній частині заднього сидіння вказаного автомобіля, сидячи кожен зі свого боку та перешкоджаючи можливій втечі, таким чином викравши її.

У той же час ОСОБА_15 сидів поряд із водієм ОСОБА_9 у передній частині салону згаданого автомобіля, також контролюючи поведінку потерпілої ОСОБА_10 .

Після того як потерпілу ОСОБА_10 було викрадено, її незаконно відвезли до гостьового будинку «Gailорi» за адресою: АДРЕСА_4, де на них чекав ОСОБА_8 .

По прибуттю у вказаний гостьовий будинок того ж дня 03.10.2019, у вечірній час доби, учасниками організованої групи ОСОБА_10 примусом було відведено до приміщення першого поверху цього гостьового будинку «Gailорi», у якому було розміщено басейн, де учасники організованої злочинної групи продовжили незаконно утримувати потерпілу проти її волі.

Тоді ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи згідно з розподілом ролей та у відповідності до заздалегідь розробленого плану вчинення злочину, намагалися змусити ОСОБА_10 підписати меморандум і договір дарування з передачею 100% часток у статутному капіталі ТОВ «Resort Investments», належного їй, в інтересах ОСОБА_9 на підконтрольну останньому юридичну особу - фонд «Latvijas atjaunoрanas biedrоba», а коли їм це не вдалося, то за вказівкою ОСОБА_12 , ОСОБА_4 зв`язав ноги та руки потерпілої ОСОБА_10 та прив`язав її до металевих поручнів басейну.

Надалі ОСОБА_12 та ОСОБА_4 також продовжили примушувати ОСОБА_10 до підписання зазначених документів.

Проте 03.10.2019, приблизно о 23 год 35 хв, коли учасникам організованої групи не вдалося змусити ОСОБА_10 підписати меморандум і договір дарування, то ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що викрадена ними потерпіла не виконуватиме висунутих до неї вимог та, продовжуючи спільно з іншими учасниками незаконно утримувати останню в приміщенні вищевказаного гостьового будинку, надіслав зі своєї адреси електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_5 сторонній особі, не обізнаній про наявність у діях останнього злочинного умислу, лист, у якому просив повідомити нотаріуса про необхідність скасування запланованого візиту, попередньо призначеного на 10 год 00 хв 04.10.2019.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити його, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні слідчого.

Адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, оскільки у клопотанні не міститься жодних доказів, які б обґрунтовували підозру пред`явлену ОСОБА_4 . При прийнятті рішення просив врахувати, що ОСОБА_4 з 2014 року проходить військову службу.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши зміст та мотиви клопотання і надані суду письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Крім цього, відповідно до п. 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, в сукупності, зокрема:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 який показав, що має дочку ОСОБА_10 , яка володіє нерухомістю на території Латвійської Республіки. 03.09.2019 року близько 15 год. 30 хв. остання пішла на зустріч із потенційним покупцем нерухомості в житловому комплексі «Sun Republic» в м. Саулкрасти та не повернулась до цього часу,

-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 ), який засвідчив, що він є членом правління TOB «Viesu nams», якому належить нерухомість - гостьовий будинок «Gailisi», в Скултській волості, Скултському краї Латвійської Республіки. Приблизно в 2017 році виникла ідея продати або орендувати нерухомість «Gailisi», розмістивши оголошення на інтернет-порталі ss.lv, і до нього приїхав чи з ним зв`язався через знайомих чоловік на ім`я ОСОБА_19 . Спочатку ОСОБА_19 хотів в рамках співпраці орендувати нерухомість «Gailisi», начебто як для створення центру психологічної регенерації та соціальної реабілітації учасників антитерористичної операції в Україні. Товариство «Latvijas Atjaunosanas biedriba» в особі ОСОБА_20 не отримало фінансування та співробітництво не відбулося. ОСОБА_19 хотів, щоб ОСОБА_21 переписав своє майно «Gailisi» на «Latvijas atjaunosanas biedriba», а гроші за нього хотів повернути пізніше. Було домовлено, що він придбає нерухомість за 250 000 євро. Оскільки у них не вдалася угода з нерухомістю «Gailisi», у 2017 чи 2018 році ОСОБА_19 сказав, що побудує такий реабілітаційний центр у комплексі «Sun Republic», що він переобладнає комплекс, що замінить охорону, що там буде центр українських ветеранів, що туди їздитимуть українці. Про те, кому належить це майно, ОСОБА_19 нічого не розповідав. Потім, наприкінці 2018 або на початку 2019 року в офіс ОСОБА_17 приїхав ОСОБА_19 , він приніс роздруківки з земельної книги на майно « ОСОБА_22 » та деякі інші документи, і просив подивитися на них і допомогти зрозуміти, скільки квартир у власності « ОСОБА_22 » продано, а скільки не продано. ОСОБА_23 також запропонував, чи не хоче ОСОБА_21 управляти цією нерухомістю, оскільки його фірма також надає такі послуги. ОСОБА_21 подивився на документи та побачив, що нерухомість, як не продана, була передана в заставу «Latvijas Pasts banka», і пояснив ОСОБА_24 , що якщо він хоче купити квартири в цій власності, то йому доведеться розрахуватися з банком. Потім ОСОБА_19 на деякий час зник і з`явився наприкінці 2019 або на початку 2020 року, коли знов прийшов в офіс і сказав, що хоче управляти комплексом «Sun Republik» (продавати квартири, розраховуватися з банками тощо), але з огляду на те, що він громадянин Росії, він сам не може цього зробити, що потрібен буде громадянин Латвії. ОСОБА_19 звернувся до ОСОБА_17 з проханням, чи не може він виручити власника «Sun Republic», який сам перебуває не в Латвії, а має вирішувати свої майнові питання, продаж майна та якісь питання у банках. ОСОБА_19 запропонував написати на ім`я ОСОБА_17 довіреність, що він може вільно розпоряджатися і повністю управляти майном «Sun Republic», а 50% прибутку отримає ОСОБА_25 Плотніекс. ОСОБА_19 сказав, що власник « ОСОБА_22 » перебуває за кордоном, тому за кордоном буде видана довіреність на ім`я ОСОБА_17 . ОСОБА_19 не сказав, хто є власником та як його звати. ОСОБА_21 не особливо хотів погоджуватися, але ОСОБА_19 наполягав і таким чином його переконав. ОСОБА_21 дав свої паспортні дані. ОСОБА_19 повідомив, що власник « ОСОБА_22 » надішле цю довіреність поштою з-за кордону, але не уточнив, з якої країни. У серпні 2020 року, але точну дату не пам`ятає, ОСОБА_19 надіслав електронною поштою довіреність українською мовою про те, що ОСОБА_26 уповноважує ОСОБА_17 . Це була генеральна довіреність від ОСОБА_27 . На той час, коли ОСОБА_21 отримав довіреність українською мовою, він уже знав, що ОСОБА_26 зникла безвісти, бо він прочитав це в засобах масової інформації, а зустрівшись з ОСОБА_28 йому про це нічого не сказав, бо боявся за своє життя та здоров`я, тому і чекав подальших дій ОСОБА_20 щодо «Sun Republic». Потім ОСОБА_19 знову на час зник, а на початку січня 2021 року подзвонив і сказав, що скоро буде нова довіреність з України, нічого детально не пояснив. 27 січня 2021 року ОСОБА_19 зателефонував (в додатку «Viber») з телефону № НОМЕР_4 і сказав, що сьогодні - 27 січня буде довіреність. 27 січня ОСОБА_21 отримав конверт від фірми «DHL», в якій була довіреність українською мовою та переклад довіреності латиською мовою. У довіреності було зазначено, що ОСОБА_26 уповноважує ОСОБА_17 розпоряджатися всім своїм майном, яке їй належить в Латвії. Через кілька днів ОСОБА_19 знов приїхав в офіс ОСОБА_17 . ОСОБА_21 сказав, що отримав довіреність. ОСОБА_19 , перебуваючи в офісі, на білому аркуші формату A4 написав від руки інструкції ОСОБА_29 , як далі потрібно діяти з отриманою довіреністю. Ці інструкції вони не обговорювали, ОСОБА_19 сказав, що зв`яжеться пізніше. Перевіряючи довіреність та її переклад, ОСОБА_21 запідозрив, що вона, можливо, підроблена, але, враховуючи те, що довіреність видана в Україні, неможливо було повністю перевірити її справжність. Він також попросив свого адвоката ОСОБА_30 / ОСОБА_31 / знайти можливість з`ясувати справжність довіреності. Адвокат з`ясувала, що в Україні бланки довіреності видаються кожному нотаріусу з однаковими номерами, але чи була ця довіреність видана українським нотаріусом ОСОБА_32 - поки невідомо;

-протоколом вилучення від 18 лютого 2021 року, згідно з яким у ОСОБА_17 була вилучена довіреність, видана 11 серпня 2020 року в Україні, в Києві у приватного нотаріуса ОСОБА_33 , зареєстрована за реєстраційним № 246 (QR-код НОМ 359764), яким громадянка Білорусі ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (серія паспорта № НОМЕР_5 ), уповноважує громадянина Латвії ОСОБА_17 бути своїм представником у зв`язку з нерухомим майном, яке їй належить у Латвійській Республіці. Зазначена довіреність була відправлена з України до Латвії за допомогою послуг «DHL». На конверті написано « ОСОБА_34 , АДРЕСА_6, телефон НОМЕР_6 », а одержувачем вказано « ОСОБА_21 , АДРЕСА_5, тел. НОМЕР_7 ». Було з`ясовано, що номером телефону користується ОСОБА_35 ;

-висновком почеркознавчої експертизи запису від руки у вилученій в рамках кримінального процесу довіреності, та з висновку експерта № 21-334 від 1 квітня 2021 року випливає, що запис « ОСОБА_10 » в довіреності від 11 серпня 2020 року (зареєстрована з № 246), можливо, не був зроблений ОСОБА_36 . Підпис від імені ОСОБА_27 у довіреності від 11 серпня 2020 року (зареєстрована з № 246) « ОСОБА_10 », можливо, не був зроблений не ОСОБА_36 . Можливо, можливо, був зроблений шляхом імітації підпису ОСОБА_27 ;

-відомостями з міжнародного аеропорту «Рига» щодо пасажирів рейсу «Київ-Рига» від 02.10.2019 серед яких були ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_4 ;

-оглядом відеозаписів з камер спостереження аеропорту, на яких зображено ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , а також ОСОБА_13 , який зустрічав їх на автомобілі сірого кольору 02.10.2019;

-оглядом відеозаписів з камер спостереження аеропорту, на яких зображено ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , які покидають Латвію 05.10.2019;

-показаннями свідка ОСОБА_38 який повідомив, що ОСОБА_39 , відвідував територію належного потерпілій ОСОБА_10 житлового комплексу «Sun Republic» в 2018 році з метою вимагання «добровільних» пожертв від його мешканців, а також зазначив про конфлікт, який виник між ОСОБА_13 та потерпілою ОСОБА_40 на цьому ґрунті. Розповів про обставини її зникнення (зокрема зустріч із ОСОБА_12 який представлявся ОСОБА_41 ) із яким востаннє бачили потерпілу живою;

-протоколом огляду комп`ютерної техніки та телефону, вилученого під час обшуку у ОСОБА_42 в якому були знайдені проєкти документів про добровільну пожерту 100 відсотків часток належного потерплій майна;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_43 / ОСОБА_44 / (продавець квіткового магазину), яка показала, що 03 жовтня 2019 року невідомий раніше чоловік із бородою рудого кольору в магазині «Jurante» за адресою: вулиця Айнажу, 19В, Саулкрасти Латвійської Республіки, купив одну білу троянду та поспішив у напрямку моря, а на представлених фотографіях впізнала ОСОБА_45 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_46 ( ОСОБА_47 ) (працівниця комплексу «Sun Republic»), яка впізнала на фотографіях ОСОБА_45 як чоловіка, який 3 жовтня 2019 року в комплексі «Sun Republic» чекав на зустріч з ОСОБА_36 . Поки ОСОБА_48 чекав на зустріч з ОСОБА_36 в комплексі «Sun Republic», ОСОБА_46 пригостила його кавою. В рамках кримінального процесу була вилучена зазначена кружка для кави та їй була призначена біологічна ДНК-експертиза;

-висновком експерта у якому зазначено, що знайдений на кружці біологічний матеріал може належати громадянину України ОСОБА_49 ;

-показаннями свідка ОСОБА_50 ( ОСОБА_51 ), яка повідомила, що 03 жовтня 2019 року близько 15:00 вона приїхала до житлового комплексу «Sun Republic» де припаркувала свій автомобіль на стоянці біля Римо-католицької церкви Милості Божої в Саулкрасти (через дорогу, навпроти комплексу). На її парковочному місці стояв срібного кольору (сірий) автомобіль «Opel» чи «Toyota» - задом до церкви та передом у сторону Звейнієкциемса. За кермом автомобіля сидів високий чоловік. Біля машини (праворуч) на вулиці стояв ще один чоловік з рудим волоссям і бородою, в одній руці тримаючи білу троянду, а в другій - мобільний телефон темного кольору. Чоловік час від часу дивився на телефон, потім сів у машину і знову вийшов. Коли ОСОБА_50 зайшла до комплексу, то побачила, що з боку комплексу йде чоловік із трояндою в руках. На представлених фотографіях ОСОБА_50 вказала на ОСОБА_45 ;

-показаннями свідка ОСОБА_52 ( ОСОБА_53 ), який повідомив, що 03 жовтня 2019 року близько 16 год 00 хв він разом із дружиною ОСОБА_54 ( ОСОБА_55 ) з комплексу «Sun Republic» вирушив на прогулянку до моря і по дорозі зустрів ОСОБА_56 з клієнтом, якому вона показувала територію комплексу. На представлених фотографіях ОСОБА_57 та ОСОБА_58 впізнали ОСОБА_45 як особу клієнта, з яким вони бачили ОСОБА_56 ;

-показаннями свідка ОСОБА_59 ( ОСОБА_60 ), який повідомив, що працює охоронцем охоронної фірми «Taipans» 04 жовтня 2019 року близько 18 год 40 хв надійшов виклик з пульта, що в «Skultes muiza» спрацювала пожежна сигналізація. Свідок прибув до «Skultes muiza» близько 18 год 50 хв, де стояв легковий автомобіль, модель схожа на «Toyota» (тип седан), з іноземними номерами. ОСОБА_61 зустрів чоловік (близько 50 років, з сивим волоссям), але на терасі стояли ще троє чоловіків. ОСОБА_59 може впізнати лише трьох чоловіків, які перебували в «Skultes muiza». На представлених фотографіях він впізнав ОСОБА_20 , ОСОБА_62 та ОСОБА_45 ;

-інформацією від AT «Citadele banka» (відповідь № 8044.-04/19.1333 від 19 листопада 2019 року), згідно якої ОСОБА_19 здійснював операції, пов`язані з придбанням квитків на рейси з банківського рахунку НОМЕР_8 (розрахунковий картковий рахунок);

-інформацією від компанії перевізника «Wizz Air Hungary Zrt.» згідно якої ОСОБА_19 зі свого банківського рахунку придбав два авіаквитка на рейс Київ - Рига 02 жовтня 2019 року на ім`я ОСОБА_63 та ОСОБА_45 , а з банківського рахунку ОСОБА_62 був придбаний один авіаквиток на рейс Київ - Рига 02 жовтня 2019 року на ім`я ОСОБА_64 . А також ОСОБА_19 придбав зі свого банківського рахунку три авіаквитка на рейс 05 жовтня 2019 року з Риги до Києва на ім`я ОСОБА_45 , ОСОБА_63 та ОСОБА_64 ;

- протоколом НСРД відносно ОСОБА_15 , який вказав на обставини участі ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та нього у викраденні та подальшому незаконному утриманні ОСОБА_10 , роль кожного із них у цьому.

- протоколами тимчасових доступів до документів, згідно з якими мобільні номери телефонів, якими користувався ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , реєструвався на території Латвійської Республіки в період скоєння злочину.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_65 , який показав, що ОСОБА_13 , передав йому документи викраденої ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_10 , які були при ній під час скоєння злочину, розкрив роль ОСОБА_13 в організації виготовлення підробленої довіреності на розпорядженням усім майном потерпілої.

- висновком комплексної судової технічної експертизи та почеркознавчої експертизи довіреності від імені ОСОБА_10 на бланку НОМ 359764, яка показала, що бланк є справжнім, таким що перебуває в офіційному обігу на території України, а відтиск печатки «приватний нотаріус ОСОБА_66 » не відповідає відтиску наданої на дослідження печатки ОСОБА_67 ;

- іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність підозрюваного до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

ОСОБА_4 30.01.2024 повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, що є тяжким злочином.

Що стосується наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то орган досудового розслідування зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , не має постійного місця проживання, проживає не за офіційно зареєстрованим місцем проживання, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. У разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, це може спонукати його до втечі за кордон або тривалого переховування від органів слідства з метою уникнення зазначеного вище покарання (зокрема про можливість такої поведінки може свідчити той факт, що на момент оголошення підозри ОСОБА_4 останній значився з липня 2023 року як особа, яка самовільно залишила військову частину, в якій проходив службу).

Ризик того, що останній може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на думку органу досудового розслідування, обґрунтовується тим, що спілкування між ОСОБА_4 , та іншими особами з числа злочинної групи відбувалось за допомогою мобільних телефонів та месенджерів, тому ОСОБА_4 , володіючи повною інформацією про контакти зі спільниками а також засоби за допомогою яких відбувалось таке спілкування, перебуваючи на волі може знищити предмети, речі та інформацію, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. На підтвердження цього ризику може свідчити це, що до цього часу не встановлено місцезнаходження мобільного телефону та ноутбуку потерпілої ОСОБА_10 а також інших її особистих речей які були при ній на момент викрадення.

Ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, на думку органу досудового розслідування, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 на думку органів досудового розслідування знає особисто інших підозрюваних (зокрема ОСОБА_15 ) та може вчинити дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування, спонукати свідків та інших підозрюваних у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час досудового або судового засідання.

Ризик того, що останній може іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, на думку органу досудового розслідування, може бути виражений у створенні підозрюваним ОСОБА_4 штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, на думку органу досудового розслідування, обґрунтовується тим, що підозрюваний в минулому вже притягався до кримінальної відповідальності за ст. 255 КК України, незважаючи на те, що значиться на дійсній військовій службі, самовільно залишив військову частину, а отже позбавлений на даний час сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для вчинення нового корисливого кримінального правопорушення.

Також на користь зазначених вище ризиків, на думку органу досудового розслідування, вказує і той факт, що злочин, який інкримінується підозрюваному, вчинений у складі організованої групи, що в свою чергу свідчить про те, що усі члени цієї групи були обізнані з можливими наслідками, у випадку викриття їх злочинної діяльності правоохоронними органами, проте тривалий період з моменту його вчинення за спільною домовленістю приховували його, вживали заходів для унеможливлення їх викриття правоохоронними органами, а отже це говорить про підвищену суспільну небезпеку дій ОСОБА_4 .

За сукупності таких обставин, слідчий суддя, приймаючи до уваги дані про особу ОСОБА_4 , який не одружений, є військовослужбовцем, вважає за необхідне застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор довів, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не може на даному етапі запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, уникати спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні та належну поведінку, попередити вчинення нових кримінальних правопорушень.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, суд керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє 60 днів до 29 березня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1