Справа № 751/8857/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/497/23
Категорія - бездіяльність слідчого, прокурора . Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

27 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

скаржника ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 про визнання протиправними дії слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000484, які полягали у виклику ОСОБА_6 на 16 жовтня 2023 року, у зв`язку з тим, що оскарження вказаних дій слідчого не входить до переліку дій, визначеному ч. 1 ст. 303 КПК України, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як винесену з порушенням норм процесуального права, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого суддю розглянути скаргу ОСОБА_6 на дії слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області по суті.

Аргументує тим, що у рішенні Конституційного Суду України визначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 3 КПК України слідчий суддя, до повноважень якого належить здійснення у порядку передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти.

На думку апелянта, слідчий суддя на стадії досудового слідства здійснює безпосередній контроль за слідчим і прокурором, за їх рішеннями, діями чи бездіяльністю та вживає дієвих заходів впливу на слідчого, прокурора в разі виявлення порушень прав, свобод та інтересів громадян, тобто повинен здійснювати активну та дієву позицію на стадії досудового розслідування, а не статичну, виносячи ухвали за клопотаннями органу досудового розслідування.

Крім того, апелянт переконаний утому, що слідчий суддя не звернув уваги на положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідно до якого, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Заслухавши доповідача, скаржника, який підтримав подану апеляційну скаргу, вказуючи, що повістка йому вручена була без визначення статусу, в якості кого він викликався, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, слідчого, який пояснював, що це сталося випадково, через людський фактор, дослідивши матеріали судової справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який розширеному тлумаченню не підлягає. Тому скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді за правилами ст. ст. 314-316 КПК України.

Зміст скарги ОСОБА_6 вказує на те, що ним оскаржуються дії слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області, які полягали у тому, що слідчий ОСОБА_9 викликав ОСОБА_6 для участі у проведенні процесуальних дій в рамках досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 15 вересня 2021 року за № 0000484, про що склав та направив повістку про виклик на 16 жовтня 2023 року.

Жодним з пунктів частини 1 статті 303 КПК України не передбачено оскарження дій слідчого щодо виклику особи для проведення процесуальних дій в рамках здійснюваного досудового розслідування.

У даному випадку аргументи апелянта про те, що суд не звернув уваги на положення ч. 1 ст. 303 КПК України, є безпідставними, адже процитовані ним положення пункту першого цієї статті свідчать про те, що оскарження дій слідчого щодо виклику особи для участі в проведенні процесуальних дій, не передбачено нині діючим кримінальним процесуальним законодавством і саме на них звернув увагу слідчий суддя.

Посилання ОСОБА_6 на рішення Конституційного суду України щодо принципу правової визначеності, де вказано, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями, не приймається до уваги, як такі, що не можуть застосуватись у даному конкретному провадженні, де особа не обмежена у своїх правах, а доказів їх порушення не надано.

Так, навіть сам апелянт не вказав, як саме його конституційні права порушені тим, що слідчий викликав його для участі у проведенні процесуальних дій, яких обмежень своїх прав та особистих свобод він зазнав, отримавши повістку про виклик, в якій були роз`яснені його права та обов`язки.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці дійсно виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Разом з тим, у справі «Мельник проти України» Європейський суд наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У даному випадку помилковим є переконання апелянта, що він наділений безмежними правами на звернення з будь-якими скаргами, на будь-яку відповідь, виклик, тощо, якому він надасть назву та статус за своїм вибором, оскільки всі питання щодо місця звернення та форми цих звернень чітко регламентовані нині діючим кримінально-процесуальним Законом, що повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слідчий наділений правом на виклик осіб для проведення процесуальних чи слідчих дій з метою здійснення ефективного досудового розслідування в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Надсилаючи повідомлення про виклик ОСОБА_6 слідчий не вийшов за межі наданих йому повноважень, не порушив та не обмежив права особи, яку викликав.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 жовтня 2023 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на дії слідчого, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12