КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 31 липня 2023 року у кримінальному провадженні №0000428 від 02.11.2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №00000428 від 02.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 197-1 КК України, яке було вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Жашківським РВ УМВС України в Черкаській обл. на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Коростишевським РВ УМВС України в Житомирській обл. на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспорт громадянина республіки Молдова НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 , а також дві посвідки до нього НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

В задоволенні клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту грошових коштів в сумі 16040 гривень та 48700 доларів США - відмовлено.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя погодився частково з доводами клопотання органу досудового розслідування про те що у кримінальному провадженні існує необхідність у накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, при цьому відмовив у накладенні арешту на грошові кошти посилаючись на те, що органом досудового розслідування не було доведено яким саме ознакам ст..98 КПК України відповідає вказане майно та яке відношення до кримінального провадження воно має.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді просить її скасувати та накласти арешт на все майно, яке було вилучене за за адресою: АДРЕСА_1 .

Апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала є такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та зазначає, що слідчим суддею не враховано положення ст. 170 КПК України та не досліджено наявність підстав, за якими потрібно було накласти арешт, зокрема, не враховано і те, що в кримінальному провадженні є постанова про визнання майна, яке було вилучено, речовим доказом. Насамперед слідчим суддею проігноровано основні принципи - правову підставу для накладення арешту на майно, можливість використання майна як доказу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, думку представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту.

З матеріалів справи вбачається, Подільською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000428 від 02.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Досудове слідство здійснюється за фактом самовільного будівництва будівель ОСОБА_12 на самовільно зайнятій земельній ділянці, підроблення іншого офіційного документа, який видається підприємством, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його використання, за попередньою змовою групою осіб, використання завідомо підробленого документа.

ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 197-1 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні 00000428, яке було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є метою забезпечення збереження речових доказів.

Задовольняючи частково клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно, зокрема, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Жашківським РВ УМВС України в Черкаській обл. на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Коростишевським РВ УМВС України в Житомирській обл. на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспорт громадянина республіки Молдова № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_11 , а також дві посвідки до нього НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , слідчий суддя вказав, що дані речі можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Відмовляючи у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно, а саме: грошові кошти в сумі 16040 гривень та 48700 доларів США,слідчий суддя послався на те, що зазначене в клопотанні майно не має жодного доказового значення у кримінальному провадженні та немає підстав вважати, що воно є речовим доказом.

З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Разом з цим до матеріалів клопотання орган досудового розслідування не долучив доказів, які б вказували на неправомірне походження чи набуття грошових коштів, не надав належного обґрунтування щодо правової підстави для арешту цього майна, не зазначив, яким чином це майно співвідносяться з обставинами кримінального провадження, що розслідується. Не конкретизував та не підтвердив орган досудового розслідування належними доказами обставин, за якими він вважає, що вилучені в ході обшуку грошові кошти є речами набутими кримінально протиправним шляхом.

За таких обставин доводи апелянта про те, що вилучені в ході обшуку грошові кошти є належними доказами, які підтверджують існування обставин, визнані речовими доказами, а відтак підлягають арешту, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки були належно оцінені слідчим суддею при прийнятті рішення.

На переконання колегії суддів слідчий суддя правильно прийшов до висновку про відсутність на даний час правових підстав для накладення арешту на вищезазначене майно та правомірно відмовив в цій частині.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 31 липня 2023 року у кримінальному провадженні №0000428 від 02.11.2022 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5094/2023

Єдиний унікальний номер провадження 758/8354/23

Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_1