У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження №0000271 від 13.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 та ч.3 ст. 332 КК України

ВСТАНОВИВ:

Прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно в рамках розслідування кримінального провадження №0000271 від 13.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 та ч.3 ст. 332 КК України, згідно якого просить накласти арешт на вилучене 12.10.2023 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Meizu» сірого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «NOMI», зазначаючи, що такі мають значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з"явився , про причини неявки слідчого суддю не повідомив.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя встановив, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Однак, зазначених вимог прокурором не дотримано, зокрема, в частині ідентифікації майна, яке належить арештувати, а саме щодо мобільного телефону марки «NOMI».

Крім того, абзацами третім та четвертим ч.2 ст. 168 КПК України, встановлено, що забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Разом з тим, у клопотанні прокурором не обгрунтовано необхідність вилучення мобільних телефонів, з урахуванням вимог вищевказаної статті.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що клопотання слід повернути прокурору, для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження №0000271 від 13.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 та ч.3 ст. 332 КК України - повернути прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_2 для усунення, зазначених недоліків.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, встановити строк для усунення недоліків у сімдесят дві години.

Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1