Справа № 601/1613/22
Провадження №1-кп/601/33/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 01 грудня 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костополя Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , із вищою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачено ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження за № 0000253 від 01 грудня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачувався у тому, що він 30.11.2021 близько 11 години 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи неподалік електроопори АДРЕСА_1 , в ході конфлікту умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком лівої руки в ділянку обличчя, а саме в скроневу ділянку з права, заподіявши потерпілому легке тілесне ушкодження.

Під час розгляду кримінального провадження захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з моменту вчинення останнім кримінального правопорушення сплило понад два роки. Обвинувачений вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що вказана підстава звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючою (відповідний висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 12.11.2019 по справі № 566/554/16-к), та обвинувачений не позбавлений права вимагати проведення судового провадження в повному обсязі, дослідження доказів та ухвалення виправдувального вироку.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що не заперечує проти клопотання захисника та обвинуваченого про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 заперечили проти клопотання обвинуваченого пославшись на те, що обвинувачений з 06.03.2023 по 19.10.2023 ухилявся від суду, до нього суд застосовував штрафи та привід. На їх думку їх позиція узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 у справі за №735/1121/20.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить наступного висновку.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності, котра вчинила кримінальне правопорушення.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке було скоєне ним 30 листопада 2021 року.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції, що набрала чинності з 01.07.2020 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, є проступком, яке карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені цією статтею строки: два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 №5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст.49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо).

З урахуванням наведеного, суд вважає приведені доводи потерпілим та його представником є хибними, оскільки ними не підтверджені в судовому засіданні належними та допустимими доказами, що обвинувачений вчинив будь-які умисні дії з метою уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин та правоохоронні органи вживали заходів, спрямованих на розшук і затримання обвинуваченого.

Посилання на постанову Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 у справі за №735/1121/20 на думку суду є також помилковими, оскільки у справі, що переглядалася Великою Палатою Верховного Суду 02.02.2023 встановлені інші обставини ніж у даній справі.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

В Постанові Верховного Суду від 26.03.2020 кримінальне провадження № 730/67/16-к викладено наступні висновки. За змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 по кримінальному провадженню №598/1781/17 зазначено, що звільнення від кримінальної відповідальності, застосування ст.49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Враховуючи наведені вище висновки щодо застосування норм права та розглядаючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів, встановлення наявності або відсутності події і складу інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення та вини обвинуваченого у його вчиненні.

Станом на час подачі клопотання закінчились строки давності, передбачені п.1 ст. 49 КК України, а саме минуло понад два роки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

В зв`язку із закриттям кримінального провадження з вказаних вище підстав, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду, що не обмежує право потерпілого звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 284, 286, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 01 грудня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Головуючий