Справа № 740/194/24
Провадження № 1-кп/740/176/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Ніжині кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 від 10.01.2023 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжин Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, маючого професійно-технічноу освіту, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин:

будучи діючим військовослужбовцем Збройних Сил України - військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, яку проходить у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», діючи свідомо та навмисно, в порушення вимог ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 30.12.2022 близько 18 години 40 хвилин, перебуваючи в приміщенні гаражу, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , маючи мету на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, з мотивів помсти, взяв частини паперу та пінопласту, що віднайшов на місці події, після чого підпалив їх запальничкою та залишив всередині приміщення гаража, розташованого за вищевказаною адресою.

У результаті вказаних умисних дій відбулося загорання зазначеного гаражу, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , з подальшим пошкодженням будівлі.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, переслідуючи єдиний злочинний намір спрямований на умисне пошкодження чужого майна, 09.01.2023 близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в горищному приміщенні господарської будівлі, розташованої на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , маючи мету на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, з мотивів помсти, взяв предмети побутового вжитку, що віднайшов на місці події, після чого підпалив їх запальничкою та залишив всередині горищного приміщення господарської будівлі, розташованого за вищевказаною адресою.

У результаті вказаних умисних дій відбулося загорання зазначеного горищного приміщення господарської будівлі, розташованої на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , з подальшим пошкодженням будівлі.

За таких обставин, ОСОБА_5 , вчинив умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.194 КК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до суду разом із угодою про визнання винуватості, яку укладено 10.01.2024 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно вимог ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких, тяжких злочинів.

За змістом абз.5 ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим допускається у випадку надання всіма потерпілими згоди прокурору на укладання ними угоди.

Потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_4 надана письмова згода від 09.01.2024 прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Виходячи із змісту угоди від 10.01.2024, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно та повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України та підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді.

Сторони узгодили покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі на строк на п`ять років.

На підставі ст.ст. 75-76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановленням судом іспитового строку з покладанням наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

У судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

Також у судовому засіданні обвинувачений, вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході розгляду кримінального провадження.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила, що надала письмову згоду прокурору на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Її позиція є добровільною без будь-якого тиску з боку сторонніх осіб.

Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила, що волевиявлення ОСОБА_5 є добровільним без будь-якого тиску з боку сторонніх осіб. Угода укладена у відповідності до правил КПК і КК України та просила затвердити угоду.

Суд, вислухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, дослідивши угоду про визнання винуватості, приходить до наступного висновку.

Укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, ст.472, ч.ч.4,6 ст.474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч.7 ст.474 КПК України у суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.2 ст.194 КК України, умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, потерпілий надав згоду на укладення угоди;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, при цьому врахований характер та ступінь тяжкості вчиненого, особа винного, його ставлення до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання та відшкодувати завдані збитки, його вік, відсутність судимостей, відсутність скарг за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставиною, що пом`якшує покарання встановлено - щире каяття, обставини, що обтяжують покарання не встановлено.

Саме таке покарання відповідно до вимог ст.50 КК України, на думку суду є необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи наведене та зважаючи на приписи ч.1 ст.475 КПК України, суд вважає за можливе ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_5 , яким затвердити угоду і призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання.

Судом до розгляду у межах кримінального провадження було прийнято цивільний позов ОСОБА_4 за яким остання просила суд стягнути з обвинуваченого на її користь майнову шкоду у розмірі 167 462 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., завдані внаслідок його протиправних дій.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала в повному обсязі позовні вимоги.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.ч.1,3,5 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови,що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За вимогами ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Згідно приписів ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Заявлені потерпілою позовні вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд вважає законними, обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, та визнані обвинуваченим, враховуючи викладене, суд задовольняє їх у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів, підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого запобіжний захід не обирався та підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.01.2024 між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 з наданою письмовою згодою потерпілої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000062 від 10.01.2023.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати на залучення експертів у сумі 14 139 (чотирнадцять тисяч сто тридцять дев`ять) грн. 12 коп.

Цивільний позов потерпілої задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 матеріальну шкоду у розмірі 167 462 (сто шістдесят сім тисяч чотириста шістдесят дві) грн, та моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копія вироку після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1