КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/5944/2023 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2023,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2023 скаргу відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що 04.05.2023 ОСОБА_6 подала до Офісу Генерального прокурора заяву від 04.05.2023 про вчинення кримінального правопорушення суддею Ватутінського міського суду Черкаської області. Аналізуючи зміст заяви ОСОБА_6 від 04.05.2023 року про вчинення кримінального правопорушення суддею Ватутінського міського суду Черкаської області, слідчий суддя вважав, що в розумінні ст.ст. 2, 11 КПК України, вона не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним.

Відтак, слідчий суддя вважав, що в уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора не виникло обов`язку внести відомості до ЄРДР, а тому, дійшов висновку, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є не обґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2023, постановленої з грубим порушенням вимог КПК України, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Офісу Генерального прокурора внести в ЄРДР відомості за завою О.Коркіяйнен від 04.05.2023 про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2023, в якому ОСОБА_6 зазначає, що дата підписання ухвали є службовим підробленням слідчого судді, оскільки в матеріалах електронної справи, станом на 15.09.2023 вказана ухвала відсутня. Окрім того, в електронних матеріалах справи наявна судова повістка на 22.08.2023, де її викликають як заявника.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя, розглядаючи скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, фактично вирішила питання, що повинні вирішуватись судом під час розгляду справи.

Крім того, апелянт вказує, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 214 КПК України службові особи Офісу Генерального прокурора з отриманням її заяви зобов`язані були невідкладно, але не пізніше 24 годин від дати отримання такої заяви, внести до ЄРДР відомості та розпочати досудове розслідування, під час якого доказувати обставини, визначені частиною першою статті 91 КПК України. Однак, на порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України уповноваженими особами Офісу Генерального прокурора не було внесено до ЄРДР відомості відповідно до заяви ОСОБА_7 та не розпочато досудове розслідування.

Також апелянт зазначає, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, слідчому судді необхідно було зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви про кримінальне правопорушення. Уповноважені органи зобов`язані лише здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Крім того, апелянт вказує, що слідчим суддею залишено поза увагою, що ч. 1 ст. 214 КПК України містить імперативний припис, згідно із яким слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Частиною четвертою цієї норми КПК України встановлено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя, постановляючи ухвалу від 11.08.2023 фактично позбавила її права на справедливий суд, оскільки встановлення об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, на які, як на підставу вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, вказав у цій ухвалі суддя, можливе тільки під час розгляду справи по суті, що неможливо без здійснення досудового розслідування, яке відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України може розпочатися лише з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

ОСОБА_6 та представник Офісу Генерального прокурора, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, а тому враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність осіб, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З приводу поновлення строку апеляційного оскарження слід зазначити, що враховуючи, те, що оскаржувана ухвала слідчого судді, хоч і була постановлена з викликом сторін, проте, розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_6 , зі змістом вказаної ухвали остання ознайомилась після її опублікування 12.09.2023 і вже 15.09.2023 направила до суду апеляційну скаргу, а тому зважаючи на те, що виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, а також враховуючи, що апеляційну скаргу було направлено в п`ятиденний термін після ознайомлення з її змістом, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження в даному випадку пропущений із поважних причин і підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі скарги, ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 04.05.2023 про вчинення кримінального правопорушення суддею Ватутінського міського суду Черкаської області, яку було отримано уповноваженою особою 05.05.2023, однак уповноважені особи не внесли відомості до ЄРДР у відповідності до вимог ст.214 КПК України.

У зв`язку з чим ОСОБА_6 таку бездіяльність оскаржила до суду, і в своїй скарзі просила та зобов`язати уповноважену особу Офісу Генеральної прокуратури внести до ЄРДР відомості викладені у її заяві від 04.05.2023, розпочати досудове розслідування та надати витяг з ЄРДР в стоки, визначені ст. 214 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя виходив з того, що в заяві останньої, в розумінні ст.ст. 2, 11 КПК України, не наведено даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Що стосується професійної діяльності судді та прийнятих судових рішень, то відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, статті 48 Закону України Про судоустрій і статус суддів , суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

За висновками Пленуму Верховного Суду України у постанові №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади, відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим законом порядком у справі не допускається.

Крім того, згідно з п.п. 66-68 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості. Лише держава може домагатися цивільної відповідальності судді, подавши скаргу до суду у разі, коли цей суддя повинен був присудити компенсацію. Тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 57 Висновку 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень, сутність окремих судових рішень контролюється насамперед шляхом процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та шляхом звернення до Європейського суду з прав людини.

Таким чином, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може бути безумовною підставою для притягнення судді до кримінальної відповідальності та кваліфікуватись як кримінальне правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження, в заяві від 04.05.2023 ОСОБА_6 просила внести відомості в ЄРДР і розпочати кримінальне провадження, щодо судді Ватутінського міського суду Черкаської області ОСОБА_8 .

Однак, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, ОСОБА_6 в заяві не наведено відомостей про конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, які б об`єктивно підтверджували реальність події злочину в розумінні положень ст. 11 КК України, а викладення даних, які стосуються суті постановлених суддею рішення, з яким не погоджується ОСОБА_6 , на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що перевірка заяви про кримінальне правопорушення повинна здійснюватись у кримінальному провадженні після внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, під час якого і необхідно доказувати обставини, визначені ч.1 ст. 91 КПК України, то колегія суддів зауважує, що не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання до Офісу Генеральної прокуратури не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, оскільки вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких ОСОБА_6 наведено не було, а відтак, не було і бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР.

Окрім того, слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не давав оцінку обґрунтованості заяви та не досліджував докази, а лише вивчив її зміст на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, які в свою чергу і підлягають внесенню до ЄРДР, а тому доводи ОСОБА_6 , в цій частині, колегія суддів вважає безпідставними.

Висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, а тому доводи ОСОБА_6 в цій частині є неспроможними.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою ОСОБА_6 та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2023.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2023, якою відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4