У Х В А Л А

12 грудня 2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягала у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк,

за участю: ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м.Миколаєві. В обґрунтування скарги зокрема зазначила, що 10.11.2023 року нею на адресу керівника ТУ ДБР у місті Миколаєві було подано клопотання у рамках кримінального провадження №00000298 про вчинення певних дій.

Проте, до цього часу вказане клопотання слідчим ДБР не розглянуте, через що вона просить слідчого суддю зобов`язати уповноваженого слідчого ТУ ДБР у місті Миколаїв у кримінальному провадженні №00000298 надати їй відповідь за її клопотанням.

В судове засідання заявниця не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд скарги за участю її представника ОСОБА_4 .

Слідчий в судове засідання також не з`явився, про причини свого неприбуття слідчого суддю не повідомив.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , під час судового розгляду, підтримав подану скаргу та просив її задовольнити. При цьому зазначив, що наданими доказами доведено факт отримання слідчим клопотання ОСОБА_3 від 10.11.2023 року.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, зокрема може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч.1 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Отже, аналіз ч.1 ст.220 КПК України, дозволяє зробити висновок, що з клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій в межах певного кримінального провадження до слідчого, дізнавача, прокурора, може звернутися не будь яка особа, а саме сторона захисту, потерпілий, його представник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а у випадках, установлених КПК України, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представник.

При цьому, на думку слідчого судді, саме на особу, яка звертається зі скаргою до слідчого судді на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, під час досудового розслідування, покладається тягар доведення свого статусу по відповідному кримінальному провадженню.

В той же час, з матеріалів доданих до скарги не вбачається, що заявниця у кримінальному провадженні є стороною захисту, або потерпілою, або його представником, або представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, тобто має статус суб?єкта, який в силу ч.1 ст.220 КПК України наділений правом звертатися до слідчого, дізнавача, прокурора з клопотаннями про виконання будь-яких процесуальних дій.

Крім того, з матеріалів скарги вбачається, що своє клопотання ОСОБА_3 нібито направила на електронну пошту ТУ ДБР у м.Миколаєві.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу.

Згідно з ч.2 ст.11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження.

А відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

В той же час, ані заявницею, ані її представником слідчому судді не надано будь - якого повідомлення або підтвердження від адресата (ТУ ДБР у м.Миколаєві) про одержання ними клопотання ОСОБА_5 в електронній формі від 10.11.2023 року.

При цьому, слідчий суддя критично оцінює квитанції про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС №371562 від 08.12.2023 та №374643 від 10.12.2023, оскільки у переліку документів по цим квитанція відсутнє клопотання ОСОБА_3 від 10.11.2023 року до слідчого ТУ ДБР у м.Миколаєві.

До того ж, на думку слідчого судді, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) це система, яка забезпечує автоматизацію визначених законодавством та Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, зокрема: документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС, а отже не призначена для забезпечення обміну документами між учасниками певного кримінального провадження на стадії досудового розслідування поза межами судового провадження.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга заявниці є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягала у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1