Справа № 638/7395/20
Провадження № 1-кп/638/465/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000238 від 03.02.2020 з обвинувальним актом у відношенні :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у с. Борове, Готвальдівського району, Харківської області, громадянина України, українця, військовозобов`язаного, з вищою освітою, одруженого, працюючого заступником начальника оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил Харківської митниці, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України, -

за участю :

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12

підсудного ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

02.06.2020 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження № 0000238 від 03.02.2020 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України.

Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підсудному ОСОБА_6 висунуто обвинувачення в тому, що він, відповідно до наказу в.о. Голови ДФС України № 3151-0 від 29.12.2017 переведений на посаду заступника начальника Харківської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії та відповідно до наказу Голови ДФС України №1664-о від 27.04.2016 має спеціальне звання радника податкової та митної справи II рангу.

Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, у межах повноважень і способом, передбаченим Конституцією і законами України.

Пунктом 8) ч. І ст. 4 Митного кодексу України (далі по тексту МК України в редакції яка діяла з 26.05.2018 по 22.05.2019) декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Згідно з вимогами ч. І ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч. І ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України (в редакції яка діяла з 26.05.2018 по 22.05.2019) митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

Відповідно до п.1 ч. І ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого МК України.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену МК України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 345 МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 345 МК України у разі виявлення органом доходів і зборів під час проведення перевірки ознак порушень митних правил або контрабанди посадові особи органу доходів і зборів вживають передбачених законом заходів.

Відповідно до вимог ч. І ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з вимогами ч. І ст. 488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до п. 2 ч. І ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є : офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 МК України (в редакції Закону від 13.03.2012, що діяв до 04.10.2018).

Відповідно до п. 2 ч. І ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю (в редакції Закону із змінами, внесеними згідно із Законом № 2530-VIII від 06.09.2018, що діє з 04.10.2018).

Згідно ч. І ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, (в редакції Закону від 13.03.2012, що діяв до 25.11.2018).

Згідно ч. 1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (в редакції Закону із змінами, внесеними згідно із Законом № 2612-VIII від 08.11.2018, що діє з 25.11.2018).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 522 МК України справу про порушення митних правил, передбачену ст. 485 МКУ, розглядаються органами доходів і зборів.

Відповідно до ч. І ст. 523 МК України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками.

Відповідно до вимог ч. І ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень, (в редакції Закону із змінами, внесеними згідно із Законами № 4915-VI від 07.06.2012, № 5288-VI від 18.09.2012, що діяв з 07.11.2013 до 25.11.2018).

Відповідно до вимог ч. І ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом (в редакції Закону із змінами, внесеними згідно із Законом № 2612- VIII від 08.11.2018, що діє з 25.11.2018).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 524 МК України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.

Відповідно до ч. І ст. 525 МК України справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 534 МК України постанови митних органів про накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил є обов`язковими для виконання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 539 МК України штраф повинен бути сплачений особою, яка вчинила порушення митних правил, не пізніше 15 днів з дня вручення або надіслання їй копії постанови митного органу про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше 15 днів з дня залишення скарги (адміністративного позову) без задоволення.

Відповідно до п.п. 9.1.3, 9.1.7 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України мито та податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 МК України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи.

Відповідно до п.п. 4.3.1 п. 4.3 розділу IV Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів ДФС при організації, проведенні та реалізації матеріалів документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, затверджених наказом ДФС від 12.10.2016 № 856 (далі по тексту Наказ 856) копія акта документальної перевірки не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття податкового повідомлення - рішення надсилається до підрозділу протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії митниці ДФС, в зоні діяльності якої розташований орган ДФС, який здійснював (очолював) перевірку, для вивчення питання щодо наявності ознак порушення митних правил та організації роботи щодо складання протоколу про порушення митних правил. Підрозділ протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії митниці ДФС забезпечує розгляд матеріалів перевірки та невідкладно після прийняття рішення інформує орган ДФС, що надіслав копію акта, про прийняття рішення.

Відповідно до п.п 3.5 Положення про управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС затвердженого наказом Харківської митниці ДФС від 15.11.2017 № 209 (далі по тексту - Положення УПМП) заступник начальника митниці керується цим положенням.

До основних завдань УПМП, відповідно до п. п. 2.1.2, 2.1.3 Положення УПМП відноситься проведення заходів із запобігання та протидії контрабанді, боротьби з порушенням митних правил в зоні діяльності митниці, здійснення провадження у справах про порушення митних правил.

Згідно п. п. 2.2.3.19 Положення УПМП до функцій управління відноситься ініціювання та складання протоколів про порушення митних правил.

Відповідно до п. п. 2.2.4.1 Положення УПМП до функцій управління відноситься здійснення провадження у справах про порушення митних правил, а також процесуальних, дій, передбачених законодавством.

Згідно з п. п. 2.2.4.8 Положення УПМП до функцій управління відноситься порушення справ про порушення митних правил.

Відповідно до п.п. 3.6.1 Положення УПМП заступник начальника митниці здійснює керівництво діяльністю та організацію роботи управління відповідно до Регламенту митниці та Положення УПМП.

Згідно з п. п. 3.6.3 Положення УПМП заступник начальника митниці організовує, забезпечує контроль в межах компетенції виконання управлінням Конституції України, законів України.

Відповідно до п. п. 3.6.4 Положення УПМП заступник начальника митниці надає обов`язкові до виконання доручення працівникам управління з питань, що належать до його функціональних повноважень, контроль за їх виконанням.

Згідно п.п.3.6.5. Положення УПМП заступник начальника митниці у встановленому законодавством України порядку приймає процесуальні рішення під час провадження у справах про порушення митних правил.

Відповідно до п. п. 5.1 Положення УПМП заступник начальника митниці несе персональну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на управління основних завдань і функцій згідно з чинним законодавством.

Водночас, ОСОБА_6 , нехтуючи вищезазначеними нормами чинного законодавства, а також нівелюючи основні засади діяльності державної фіскальної служби в Україні, будучи представником державного органу виконавчої влади та відповідно до своїх функціональних обов`язків наділеним компетенцією з накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил, скоїв злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, імпортером ТОВ «ОМІС ДЕКОР» (податковий номер 33817728, з 27.04.2018 перейменовано у ТОВ «КОЛОР ДЕКОР» податковий номер 33817728, далі по тексту - ТОВ «Оміс Декор») на митну територію України в зону діяльності Харківської митниці ДФС 22.02.2016 ввезено іноземний товар «Лінія обробки МДФ плити».

22.02.2016 декларантом ТОВ «ВІОЛЕНТ ІНВЕСТ» (податковий номер ) в особі ОСОБА_13 вищезазначений іноземний товар заявлено в режим імпорт шляхом подання електронної митної декларації, заповненої у звичайному порядку (далі по тексту - ЕМД) типу ІМ 40 ДЕ № 807100000/2016/005720 до митного посту «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС, в якій заявлено до митного оформлення товар: «Обладнання для виробництва та обробки деревноволокнистих плит МДФ. «Лінія обробки МДФ плити» - 1 комплект являє собою комплект вузлів та систем, з`єднаних з системами керування в єдину лінію, що не використовувалась, постачається в розібраному стані. Рік виробництва 2007. Потужність 1508, 5 кВт, продуктивність 408, 6 м. кв/год. ... Виробник: «Іmal» s.r.l. Торгівельна марка: «Іmal» (гр. 31 ЕМД). В зазначеній ЕМД декларантом ОСОБА_13 визначений код товару УКТ ЗЕД «» (гр. 33), митна вартість визначена за першим методом (гр.43) у сумі 9 005 982,77 (гр. 45). Також, декларантом в гр. 47 ЕМД розраховані митні платежі, які складаються з мито 0 грн. (пільгова та повна ставка ввізного мита 0%), ПДВ 1801196,55 грн. (20%). До електронної митної декларації декларантом ОСОБА_13 залучені скановані копії документів, в тому числі паспорт Лінії обробки МДФ плит.

По результатам здійсненних митних формальностей, 22.02.2016 було оформлено митну декларацію ЕМД № 807100000/2016/005720 в режимі імпорт та товар випущено у вільний обіг.

ОСОБА_14 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу контролю класифікації товарів управління класифікації товарів Департаменту адміністрування митних платежів ДФС України, виконуючи свої службові обов`язки в грудні 2017 року встановила можливу не вірну класифікацію товару по ЕМД № 807100000/2016/005720, про що повідомила Харківську митницю ДФС листами від 05.12.17 № 33490/7/99-99- 19-03-01-17 та від 28.12.2017 № 36384/7/99-99-19-03-01-17.

По результатам відпрацювання вищевказаних листів (від 05.12.17 №33490/7/99-99-19-03-01-17 та від 28.12.2017 №36384/7/99-99-19-03-01-17) Департаменту адміністрування митних платежів ДФС України службові особи Харківської митниці в особі ОСОБА_15 , який перебував на посаді головного державного інспектора відділу класифікації товарів управління адміністрування митних платежів Харківської митниці ДФС, ОСОБА_16 , який перебував на посаді начальника відділу класифікації товарів управління адміністрування митних платежів Харківської митниці ДФС встановили, що товар заявлений в режимі імпорт за ЕМД № 807100000/2016/005720 можливо віднести до товарної підкатегорії зі ставкою ввізного мита 5 %. Також службовими особами митниці встановлено суму недоборів митних платежів з урахуванням мита та ПДВ без штрафних санкцій та пені у розмірі 540 398,97 грн. Про зазначений факт керівник Харківської митниці ДФС ОСОБА_17 повідомив ГУ ДФС у Харківській області для проведення документальної перевірки ТОВ «ОМІС ДЕКОР» листом від 10.01.2018 № 195/00-1/20-70-19-03.

В подальшому, в період з 24.04.2018 по 02.05.2018 посадовими особами відділу митного аудиту управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , на підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області від 18.04.2018 № 2729 проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «Оміс Декор» (податковий номер 33917728, з 27.04.2018 перейменовано у ТОВ «Колор Декор» податковий номер 33917728) щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи при правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товару з комерційною назвою «Обладнання для виробництва та обробки деревоволокнистих плит МДФ. «Лінія обробки МДФ плити» Виробник: «Іmal» s.r.l., Торгівельна марка: «Іmal». Країна виробництва: «ІТ» (Італія) за митною декларацією від 22.02.2016 № 807100000/2016/005720, за кодом відповідно до УКТ ЗЕД.

По результатам проведеної перевірки складено акт від 08.05.2018 № 1818/20-40-14-15-07/33817728, відповідно до якого фахівцями митного аудита встановлено, що під час декларування товару, заявленого в режим імпорт по ЕМД № 807100000/2016/005720, порушено вимоги ч. І п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України, Правил 1, 3(a), 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, а саме митне оформлення здійснено у товарній підкатегорії (пільгова, ставка ввізного мита 0%), а необхідно було визначити код товару (пільгова та повна ставка ввізного мита 5%). У зв`язку з невірною класифікацією товару занижене податкове зобов`язання зі сплати ввізного мита на суму 450 299,14 грн. та занижене податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість на суму 90 059,83 грн.

В результаті вищевказаних порушень ТОВ «Оміс Декор» за митною декларацією від 22.02.2016 № 807100000/2016/005720 занижено податкові зобов`язання на загальну суму 540 358, 97 грн.

Копію акта документальної перевірки ТОВ «Оміс Декор» від 08.05.2018 № 1818/20-40-14-15-07/33817728 ГУ ДФС у Харківській області направлено до Харківської митниці ДФС листом від 08.05.2018№ 18906/10/20-40-14-15-10.

В 2018 році Харківська митниця ДФС використовувала для електронного документообігу Автоматизовану інформаційну систему «Управління документами (далі АІС «УД») впроваджену для постійного використання наказом Державної фіскальної служби України від 03.11.2014 № 236 «Про запровадження єдиного документообігу у ДФС».

Пункт 3.4 Посібника користувача системи АІС «УД» (далі Посібник) наголошує на тому, що доступ користувачів до Системи контролюється за допомогою параметрів (імені користувача, паролю), що попередньо призначені адміністраторами АІС ДПС в інформаційних системах ДПС України». Користувач зобов`язаний використовувати для роботи з інформацією тільки свій ідентифікатор користувача в системі/мережі, пароль та інші засоби доступу до системи та не передавати їх іншим особам.

Відповідно до п. 4.1.2 Посібника - автентифікація користувача в клієнтському застосуванні здійснювалася шляхом введення користувачем імені користувача та паролю.

Пп. 3.6.1 Регламенту Харківської митниці ДФС в редакції наказу Харківської митниці ДФС від 24.12.2014 № 6 визначає, що відмітка про накладення резолюції або пересилання документа безпосередньому виконавцеві в автоматизованій системі засвідчує факт ознайомлення керівника (посадової особи) з документом та підтверджує факт вручення документа.

У невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 10.06.2018 ОСОБА_6 неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, в порушення Посібника користувача АІС «УД», передав невстановленій в ході досудового розслідування особі особистий логін та пароль від системи, надавши можливість використовувати невстановленій особі повноваження заступника начальника Харківської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді безконтрольного використання невстановленими особами повноважень заступника начальника Харківської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії, шляхом використання особистого логіну та паролю в роботі та делегування виконання документів підпорядкованими працівниками (відділами), але легковажно розраховував на їх ненастання або відвернення.

Так, 20.06.2018 керівник Харківської митниці ДФС ОСОБА_17 надіслав до особистого кабінету ОСОБА_6 у АІС «УД» копію акту документальної перевірки ТОВ «Оміс Декор» від 08.05.2018 № 1818/20-40-14- 15-07/33817728 ГУ ДФС у Харківській області для розгляду та визначення виконавців.

Відповідно до наказу в.о. начальника митниці ОСОБА_17 від 764-кв від 29.05.2018 у період з 11.06.2018 по 22.06.2018 ОСОБА_6 надавалася щорічна відпустка на 12 календарних днів.

21.06.2018 у зв`язку із службовою недбалістю ОСОБА_6 , та із використанням особистого кабінету АІС «УД» останнього невстановлена в ході досудового розслідування особа - незаконно отримала вказаний документ.

22.06.2018 невстановлена особа, використовуючи паролі автентифікації в системі АІС «УД», попередньо надані ОСОБА_6 , шляхом накладення резолюції в АІС «УП» - «До роботи» доручила здійснити розгляд матеріалів документальної перевірки службовій особі, до функцій якої входить складання протоколу про порушення митних правил, безпосередньо виконавцю - головному державному інспектору відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС ОСОБА_20 . При цьому, акт документальної перевірки ТОВ «Оміс Декор» від 08.05.2018 № 1818/20-40-14-15-07/33817728 ГУ ДФС у Харківській області залишився без контролю начальника відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС, так як відповідна резолюція не була накладена, в порушення положення про відділ оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС.

Ознайомлення з актом та накладення резолюції на ОСОБА_20 «До роботи» невстановленою особою, призвело до створення вигляду законності необхідності виконання вказаного документу та введення в оману підпорядкованих працівників про перебування ОСОБА_6 на робочому місці.

Наказом Харківської митниці від 25.06.2018 № 203-0 ОСОБА_20 переведений з 25.06.2018 на посаду головного державного інспектора митного поста «Щербаківка» Харківської митниці ДФС.

В період з 22.06.2018 по 25.06.2018 ОСОБА_20 протокол про порушення митних правил за ст. 485 МК України відносно декларанта не склав, та про причини не складання протоколу не повідомив, що залишилось поза увагою та без відповідного реагування ОСОБА_21 .

Так, відповідно до табелю обліку робочого часу за червень 2018 року ОСОБА_6 23.06.2018 вийшов з відпустки, приступив до роботи, та перебуваючи на робочому місці, не перевірив стан виконання вказаного акту, та сам документ залишився поза його увагою, та без відповідного реагування з його боку, що призвело до фактичної його втрати та невиконання.

В подальшому відповідно наказу в.о. начальника митниці ОСОБА_17 № 63-в від 23.06.2018 ОСОБА_22 з 25.06.2018 - 22.07.2018 перебував у відрядженні.

ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що передавав невстановленій в ході досудового розслідування особі особисті дані логіну та паролю автентифікації від системи АІС «УД», яка ознайомлювалася, підписувала та накладала резолюції від його імені на службових документах, 23.06.2018 та в період з 23.07.2018 по 20.12.2018 не вчинив жодних дій для перевірки та встановлення документів, з якими ознайомлювалася, підписувала та накладала резолюції невстановлена особа у його електронному кабінеті раніше, що призвело до втрати паперового варіанту акту, його невиконання та не накладення адміністративного стягнення на посадових осіб ТОВ «Оміс Декор», у передбачені законодавством строки.

Приступивши до роботи 23.07.2018, достовірно знаючи, що в цей період підпорядкований йому інспектор ОСОБА_20 був переведений до іншого структурного підрозділу ОСОБА_6 не здійснив перевірку документів, що знаходилися на виконанні у зазначеного інспектора, в порушення п.п. 3.6.1, 3.6.3, 3.6.4 Положення УПМП та п.п. 4.3.1 п. 4.3 розділу IV Наказу 856 не організував роботу управління з розгляду зазначених матеріалів та не визначив нового виконавця шляхом надання відповідного обов`язкового до виконання доручення.

ОСОБА_6 в силу виконання посадових обов`язків, покладених на нього, достовірно відомо, що за факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів, чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, ч. 1 ст. 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність у вигляді накладення штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів та, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 494, ч. 1 ст. 522, ч. І ст. 523, ч. 1 ст. 524, ч. І ст. 525 МК України, п.п. п.п. 4.3.1 п. 4.3 розділу IV Наказу № 856 для накладення адміністративного стягнення необхідно скласти протокол про порушення митних правил та відкрити провадження.

Також, ОСОБА_6 було достовірно відомо, що відповідно до вимог ст. 467 МК України (в редакції Закону із змінами, внесеними згідно із Законами № 4915-VI від 07.06.2012, № 5288-VI від 18.09.2012, що діяв з 07.11.2013 до 25.11.2018) адміністративне стягнення на декларанта може бути накладено протягом шести місяців з дня виявлення зазначених правопорушень митницею. Тобто за матеріалами ГУ ДФС у Харківській області, що надійшли до Харківської митниці ДФС 20.06.2018, може бути накладено адміністративне стягнення до 20.12.2018.

По результатам розгляду акту документальної перевірки ГУ ДФС у Харківської області від 08.05.2018 № 1818/20-40-14-15-07/33817728, ЕМД № 807100000/2016/005720 встановлено, що декларант ОСОБА_13 в порушення вимог ч. І, п.5) ч.8 ст. 257 МК України, Правил 1, 3(a), 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД та з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів (мито та податок на додану вартість в повному обсязі) заявив в ЕМД № 807100000/2016/005720 від 22.02.2016 року неправдиві відомості необхідні для визначення коду товару та код товару згідно з УКТ ЗЕД, тобто здійснив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у загальній сумі 540 358,97 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 485 МК України.

Класифікація товару «Лінія обробки МДФ плити...» по ЕМД №807100000/2016/005720 за кодом товару згідно з УКТЗЕД (пільгова та повна ставка ввізного мита 5%) підтверджується позицією Департаментом адміністрування митних платежів ДФС України (лист від 26.01.2018 № 2542/7/99-99-19-03-01-17), позицією Харківської митниці ДФС (лист від 10.01.2018 № 195/00-1/20-70-19-03), позицією ГУ ДФС у Харківській області (акт документальної перевірки ТОВ «Оміс Декор» від 08.05.2018 № 1818/20-40-14-15-07/33817727), а також висновком судової товарознавчої експертизи від 22.08.2019 № 19/117-10478, проведеної Полтавським НДЕКЦ при МВС України.

Розмір несплачених митних платежів до Державного бюджету України підтверджено висновком судової економічної експертизи від 27.09.2019 № 19/117-12102, проведеної Полтавським НДЕКЦ при МВС України, а також актом документальної перевірки ТОВ «Оміс Декор» від 08.05.2018 № 1818/20- 40-14-15-07/33817727, складеним ГУ ДФС у Харківській області.

Відповідно до ч. І ст. 485 МК України відносно декларанта необхідно застосувати штрафні санкції у розмірі 300 відсотків від несплаченої суми, а саме 1 621 076,91 грн. (540 358,97 * 300% /100 % = 1 621 076,91).

Станом на 20.12.2018 ОСОБА_6 відповідно до ч. 1 ст. 485, ч. 1 ст. 522, ч. І ст. 523, ч. І ст. 524 МК України, п.п. 4.3.1 п. 4.3 розділу IV Наказу 856, п.п. 3.6.5 Положення УПМП адміністративне стягнення відносно декларанта ОСОБА_13 за адміністративне правопорушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України, не застосував.

Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді заступника начальника Харківської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС, в період часу з 20.06.2018 по 20.12.2018, здійснюючи відповідно до чинного законодавства України, Положення про УПМП повноваження: з керівництва діяльністю та організацією роботи управління з провадження у справах про порушення митних правил, процесуальних дій, передбачених законодавством; надання обов`язкових до виконання доручень працівникам управління з питань, що належать до його функціональних повноважень, контролю за їх виконанням; з прийняття процесуальних рішень під час провадження у справах про порушення митних правил, а також розгляду справ про порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, будучи особою, яка несе персональну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на управління основних завдань і функцій (п.5.1 Положення УПМП), нехтуючи своїми службовими обов`язками, тобто не виконуючі та неналежно виконуючі свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, усупереч вимогам ч. І ст. 467, ч. І ст. 485, ч. І ст. 488, ч. І ст.494, ч. І ст. 522, ч. І ст. 523, ч. І ст. 524, ч. І ст. 525 МК України, п.п. 4.3.1 п. 4.3 розділу IV Наказу 856, п. п. 2.2.4.1, 2.2.4.8, 3.6.1, 3.6.3, 3.6.4, 3.6.5 Положення УПМП, Посібника користувача системи АІС «УД» не організував роботу управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС щодо складання протоколу відносно ОСОБА_13 за ч. І ст. 458 МК України, здійснення провадження по адміністративній справі та накладання на декларанта ОСОБА_13 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 1 621 076,91 грн. шляхом винесення відповідної постанови, що. потягло за собою ненадходження до Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 1 621 076,91 грн., що в 1 840 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками державним інтересам.

Вказані необережні дії підсудного ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України, а саме як : службова недбалість, тобто не виконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам. (т. 3, а.с.а.с. 193-220).

Відповідні відомості щодо вчинення ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення-злочину були внесені до ЄРДР 03.02.2020 за № 0000238 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України. (т. 1, а.с. 173).

27.04.2020 ОСОБА_6 слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_12 заявили клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення-злочину та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому підсудний ОСОБА_6 зазначив, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України, не визнає, наголошуючи на тому, що він працює, має постійне місце мешкання, повторних кримінальних правопорушень не вчиняв, під час досудового розслідування та судового провадження від явки до органу досудового розслідування та суду не ухилявся, у розшуку не перебував.

Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення клопотання підсудного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_12 не заперечувала, наголошуючи на наявності підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому зазначила, що ОСОБА_6 повторних кримінальних правопорушень не вчиняв, під час досудового розслідування та судового провадження від явки до органу досудового розслідування та суду не ухилявся.

Представник потерпілого - Слобожанська митниця Держмитслужби (на теперішній час Харківська митниця ДМС) у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду зазначеного кримінального провадження був повідомлений належним чином, надав суду заяву щодо проведення судового розгляду за його відсутності.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає клопотання підсудного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_12 з приводу звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження, обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло : три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (п.2); п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку передбаченого у п. 2 цієї статті (п.3).

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно приписів ч.ч. 2, 3 ст. 4, ч. 1 ст. 5 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України.

Кримінальним кодексом України за вчинення інкримінованого ОСОБА_6 протиправного діяння, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011), на момент його скоєння, передбачено альтернативне кримінальне покарання, а саме : позбавлення волі на строк від 2 до 5 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років та зі штрафом від 250 до 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

У судовому засіданні, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що протиправне діяння, кримінальна відповідальність за яке передбачена ст. 367 ч. 2 КК України, у вчиненні якого органом досудового розслідування обвинувачується ОСОБА_6 , вчинене останнім в період з 20.06.2018 по 20.12.2018.

Відповідно до ст. 12 ч.ч. 1, 3, 4 КК України (в редакції Закону України №2617-VІІІ від 22.11.2018), кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, останні поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 12 КК України, протиправне діяння, кримінальна відповідальність за яке передбачена ст. 367 ч. 2 КК України, у вчиненні якого органом досудового розслідування обвинувачується ОСОБА_6 , відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Відповідно до ст.ст. 284-289 КПК України, кримінальне провадження закривається судом зокрема у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_6 раніше не судимий, працює, за місцем праці характеризується з позитивної сторони, на диспансерному обліку в МПНД та ОНД не перебуває, від явки до органу досудового розслідування та суду не ухилявся, після 20.12.2018, повторних кримінальних правопорушень не вчиняв. (т. 2, а.с.а.с. 28, 29, 30, 31).

Крім того, підсудному ОСОБА_6 під час судового розгляду у судовому засіданні, судом була роз`яснена суть обвинувачення, яка була йому зрозуміла.

При цьому, підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення-злочину не визнав.

Суд вважає, що невизнання підсудним ОСОБА_6 свої вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення-злочину не має правового значення при вирішенні питання щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі приписів ст. 49 КК України з наступних підстав.

За змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Суд зауважив, що відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Тому визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Суд зазначає, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Суд вважає, що невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. ( Зазначена правова позиція викладена у Постанові ККС ВС від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к, провадження № 51-6463км19).

У зв`язку з чим, суд вважає можливим звільнити підсудного ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України, так як з дня вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, сплинули передбачені законом строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, а саме відповідно п`ять років.

Запобіжний засіб у відношенні ОСОБА_6 на час судового провадження не обирався.

Заявлений Харківською обласною прокуратурою в інтересах держави в особі Слобожанської митниці Держмитслужби (на теперішній час Харківська митниця ДМС), цивільний позов про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_6 на користь Держави заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 1621076,91 гривен, відповідно до приписів ст.ст. 128 ч. 7, 129 КПК України підлягає залишенню без розгляду. (т. 1, а.с.а.с. 26-36).

Вказаний цивільний позов Харківська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Слобожанської митниці Держмитслужби (на теперішній час Харківська митниця ДМС) має право пред`явити в порядку цивільного судочинства.

При проведенні судово-товарознавчої та судово-економічної експертиз експертами державних спеціалізованих установ були витрачені кошти в загальній сумі 8232,16 гривни, які цільовим призначенням були виділені цим установам з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат. (т. 2, а.с.а.с. 34, 49).

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта не підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_6 і підлягають віднесенню на рахунок держави, тому що у відповідності до ст. 124 КПК України, витрати на проведення експертизи, підлягають стягненню з засудженого на користь експертної установи, лише при ухвалені судом обвинувального вироку.

Вказана правовий висновок викладений в Постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 203/241/17 (провадження № 51-4251кмо21).

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 49 КК України, ст.ст.122, 124, 128, 284-289, 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання підсудного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_12 « Про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення-злочину та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності », - задовольнити.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України, а кримінальне провадження № 0000238 від 03.02.2020 у відношенні нього закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 на час судового провадження не обирався.

Цивільний позов Харківської обласної прокуратури, заявлений в інтересах держави в особі Слобожанської митниці Держмитслужби (на теперішній час Харківська митниця ДМС) про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_6 на користь Держави матеріальної шкоди, - залишити без розгляду, роз`яснивши прокурору Харківської обласної прокуратури право на його пред`явлення до суду в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати, що полягають із витрачених експертними установами при проведенні судово-товарознавчої та судово-економічної експертиз коштів у загальній сумі 8232,16 гривни, - віднести на рахунок держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський райсуд м. Харкова.

Повний текст ухвали складено 21.12.2023.

Суддя: ОСОБА_1