ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3794/23 Справа № 190/2064/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2023 року про відмову у задоволені подання ДУ П`ятихатської виправної колонії № 122 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман Краматорського району Донецької області, з середньою спеціальною освітою, до затримання не працював, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, відбуває покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області за ч.1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст.ст.71, 72 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяців,

Встановила:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні подання Державної установи П`ятихатська виправна колонія № 122 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_7 .

Рішення суду обґрунтовано тим, що поведінка засудженого ОСОБА_7 під час відбуття всього періоду покарання є нестабільною, і хоча існують в його поведінці і позитивні зміни, однак це в повній мірі не дає підстави вважати, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому судом першої інстанції також було враховано, що ОСОБА_7 є особою раніше неодноразово судимою, засуджувався до покарання у виді позбавлення волі, втім належних висновків для себе не робив, на шлях виправлення не став та вчиняв нові злочини. Наведене свідчить про те, що останній схильний до системної протиправної поведінки, його особа має стійку антисоціальну спрямованість, а виправлення цього засудженого до повного відбуття призначеного покарання має беззаперечно підтверджуватись вагомими доказами, яких не вбачається.

Засуджений не погодився з таким рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою застосувати до нього вимог ст. 81 КК України та звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання.

Вказує, що з першого дня перебування в П`ятихатській виправній колонії він був працевлаштований, має два заохочення. Засуджений вважає, що своєю працею та сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Під час апеляційного розгляду засуджений підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог засудженого. Вважав ухвалу законною та обґрунтованою.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданої апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання.

Так, ОСОБА_7 засуджений вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.12.2021 року за ч.1 ст. 309 КК України, із застосуванням вимог ст. 71, 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяців.

Початок строку відбування покарання 15.12.2021 року.

Кінець строку відбування покарання 15.07.2024 року.

Засуджений ОСОБА_7 з 29.05.2020 року по 26.05.2021 року відбував покарання в ДУ Бахмутська установа виконання покарань (№ 6).

З 26.05.2021 року по 31.01.2022 року відбував покарання в ДУ Кам`янська виправна колонія (№ 101).

З 31.01.2022 року по 09.06.2022 року відбував покарання в ДУ Вільнянська установа виконання покарань (№11).

З 09.06.2022 року по 23.06.2022 року перебував у дільниці карантину, діагностики та розподілу ДУ П`ятихатська виправна колонія (№122). Вимоги встановленого порядку відбування покарання не порушував, свідомо виконує норми, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи.

За весь період стягнень не мав, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 2 заохочення у вигляді подяк, отримані ним 30.12.2022 року та 30.06.2023 року.

З адміністрацією установи тактовний та ввічливий, виконує законні вимоги адміністрації. Перебуває на профілактичному обліку як схильний до самогубства.

В своєму оточенні друзів та знайомих прокримінально налаштованих не має.

До засудження офіційно ніде не працював, залучався до сезонних робіт та підробітків.

В переважній більшості випадків працював різноробочим в установі у відповідності до ч.5 ст. 118 КПК України, активно залучається до робіт з поліпшення житлово-побутових умов засуджених без оплати праці. Має процесію муляра, штукатура для отримання роботи після звільнення.

Під час відбування покарання не підтримував соціально-корисні зв`язки за відсутністю рідних.

До засудження періодично вживав алкогольні напої на наркотичні засоби, що стало основною складовою вчинення злочину. Протягом відбування покарання наркотичні речовини та алкогольне вживав, потягу до їх придбання, виготовлення та вживання не демонстрував.

За висновком комісії установи від 19.09.2023 року засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28.09.2023 року у задоволенні подання адміністрації установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 відмовлено.

Враховуючи викладене, враховуючи, що ОСОБА_7 будучи раніше неодноразово засудженим, належних висновків для себе не робив, на шлях виправлення не став та вчиняв нові злочини, за весь період відбування покарання має два заохочення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність позитивних змін у поведінці засудженого. Разом з чим, як вірно зазначено місцевим судом, поведінка ОСОБА_7 є нестабільною, тому у задоволенні подання про застосування до засудженого про умовно-дострокове звільнення слід відмовити.

Сукупність вказаних даних була прийнята до уваги судом першої інстанції. Їм надано належну оцінку.

Отже, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 не довів, що дійсно став на шлях виправлення. Для цього останньому потрібен більш тривалий час.

Вказані висновки суду першої інстанції об`єктивно підтверджуються відомостями, що є наявними в особовій справі засудженого, а тому не можуть спростовуються апеляційними доводами засудженого, які містять лише його суб`єктивні твердження щодо можливості застосування до нього норм ст. 81 КК України, а також щодо його незгоди з оскаржуваною ухвалою.

Порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2023 року про відмову у задоволені подання ДУ П`ятихатської виправної колонії № 122 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4