Справа № 368/1362/23
провадження № 1-кп/368/179/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4

представника свідка ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

відкрито провівши в залі суду в м. Кагарлик підготовче судове засідання по розгляду клопотання захисника свідка ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінального провадження № 0001905 від 14.08.2023 р. щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, -

встановив:

захисник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду та просить суд скасувати арешт майна - транспортного засобу, автомобіль марки «Чері Кімо» н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати уповноважених осіб СВ Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області невідкладно повернути ОСОБА_5 автомобіль марки «Чері Кімо» н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , належить їй на праві власності, обґрунтовуючи клопотання наступним.

У провадженні СВ Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувало кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.08.2023 за № 0001905 за ознаками кримінального правопорушення, склад якого передбачений ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Обвинувальний акт за вказаним кримінальним провадженням направлено до Кагарлицького районного суду Київської області.

Досудове розслідування встановлено, що 13.08.2023 приблизно о 15 год. 40 хв. за адресою: Київська область, с. Леонівка перехрестя автодороги Н-01 «Київ- Знам`янка» та вул. Миру, гр. ОСОБА_6 , 1978 р.н., керуючи автомобілем марки «Форд Фокус», н.з. НОМЕР_3 при виїзді з вул. Миру не надала перевагу в русі автомобіля марки «Чері Кімо», н.з. НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_5 , 1956 р.н., яка рухалась по автодорозі Н-01 (головна) прямо. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля Чері КІМО, ОСОБА_8 , 1930 р.н. отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, перелом правої плечової кістки, внутрішньо мозкова гематома лівої півкулі та була доставлена до Обухівської КНП.

13.08.2023 автомобілі марки «Форд Фокус», н.з. НОМЕР_3 та автомобіль марки «Чері Кімо» н.з. НОМЕР_1 , були оглянуті та вилучені, після чого поміщені на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область. Фастівський район, с. Борисів, пров. Боженко, 23.

Автомобіль марки «Чері Кімо» н.з. НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

17.08.2023 ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області (справа №372/3866/23, провадження 1-кс-1022/23) накладено арешт на автомобіль марки «Чері Кімо» н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий СВ Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, обґрунтовуючи своє клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «Чері Кімо» н.з. НОМЕР_1 , вказував про необхідність проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень з використанням даного автомобіля, зокрема, проведення інженерно-технічної експертизи за експертною спеціалізацією «Дослідження технічного стану транспортного засобу», інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціалізацією «Транспортно - трасологічні дослідження».

15.08.2023 слідчим СВ Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області призначено судово-авто-технічну експертизу, в рамках виконання якої, експертом, який проводить призначені слідчим експертизи у кримінальному провадженні від 14.08.2023 за № 0001905, вже проведено огляд автомобіля марки «Чері Кімо» н.з. НОМЕР_1 , а отже підстави, які існували на момент накладення арешту перестали існувати та автомобіль марки «Чері Кімо» н.з. НОМЕР_1 підлягає поверненню її законній власниці ОСОБА_5 .

20.09.2023 органом досудового розслідування отримано висновок експерта №КСЕ-19/111/23/46340 за результатами комплексної судової фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи.

Під час вирішення питання про накладення арешту власник майна ОСОБА_5 присутня не була.

Накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні знаходиться в статусі свідка, призвело до обмеження права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, що тягне за собою порушення ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які передбачають, що право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини 1 статті 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Завданням арешту майна в розумінні частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження; збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з приписами статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, слідчим СВ Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області 15.08.2023 призначено судово-авто-технічну експертизу, в рамках виконання якої, експертом, який проводить призначені слідчим експертизи у кримінальному провадженні від 14.08.2023 за № 0001905, вже проведено огляд автомобіля марки «Чері Кімо» н.з. НОМЕР_1 , а отже підстави, які існували на момент накладення арешту перестали існувати та автомобіль марки «ЧерІ Кімо» н.з. НОМЕР_1 підлягає поверненню Гї законній власниці ОСОБА_5 .

Крім того, 20.09.2023 органом досудового розслідування отримано висновок експерта №КСЕ-19/111/23/46340 за результатами комплексної судової фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи.

Частиною 1 статті 16 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстави та порядок здійснення стороною обвинувачення своїх повноважень, пов`язаних із вилученням під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження документів, речей, електронних інформаційних систем або їх частин та іншого майна, а також його правомірним утриманням для встановлення обставин кримінального провадження регламентується вимогами ст. ст. 167-169, 170-174, 234-236 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, частиною 1 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 щодо поданого клопотання покладається на погляд суду.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заперечував проти скасування арешту, оскільки це може вплину на розмір матеріальної шкоди щодо вартості автомобіля та порушить таким чином права його підзахисної.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала думку свого захисника.

Суд, вислухавши клопотання захисника заявника, прокурора, обвинувачену та її адвоката, приходить до наступного висновку.

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0001905 від 14.08.2023 р. щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 13.08.2023 приблизно о 15 год. 40 хв. за адресою: Київська область, с. Леонівка перехрестя автодороги Н-01 «Київ-Знам`янка» та вул. Миру, гр. ОСОБА_6 , 1978 р.н., керуючи автомобілем марки «Форд Фокус», н.з. НОМЕР_3 при виїзді з вул. Миру не надала перевагу в русі автомобіля марки «Чері Кімо», н.з. НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_5 , 1956 р.н., яка рухалась по автодорозі Н-01 (головна) прямо. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля Чері КІМО, ОСОБА_8 , 1930 р.н. отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, перелом правої плечової кістки, внутрішньо мозкова гематома лівої півкулі та була доставлена до Обухівської КНП.

13.08.2023 автомобілі марки «Форд Фокус», н.з. НОМЕР_3 та автомобіль марки «Чері Кімо» н.з. НОМЕР_1 , були оглянуті та вилучені, після чого поміщені на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область. Фастівський район, с. Борисів, пров. Боженко, 23.

Автомобіль марки «Чері Кімо» н.з. НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

17.08.2023 ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області (справа №372/3866/23, провадження 1-кс-1022/23) накладено арешт на автомобіль марки «Чері Кімо» н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

14.08.2023 відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001905 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Судом встановлено, що на виконання вимог ч. 1 ст.174 КПК України захисник заявниці адвокат ОСОБА_4 довела необхідність повернення автомобіля без скасування арешту майна. Так, із зазначеним вище автомобілем проведено експертизи, а тому слідчий суддя вважає, що подальше перебування під арештом автомобіля, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.. ст.. 167, 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву клопотання захисника свідка ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області передати власнику ОСОБА_5 автомобіль марки ««Чері Кімо», д.н.з НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , що зберігається за адресою: АДРЕСА_2 та зобов`язати зберігати автомобіль без змін до винесення остаточне рішення по справі, попередивши про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 388 КК України

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Кагарлицького районного суду

Київської області ОСОБА_1