Справа № 211/3934/22
Провадження № 1-кп/211/235/23
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000698 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Устинівка Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 01.09.2022 року приблизно о 21 год. 28 хв., знаходячись по вул. Петра Дорошенка в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, діючи всупереч вимог ст. 68 Конституції України, п.1 «Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України », затвердженого постановою ВР України «про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, п. п. 9,11,15 Положення про дозвільну систему затвердженого Постановою КМУ від 12 жовтня 1992 р., № 576 з наступними змінами, п. 11.7 Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї ти вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 21.08.1998 року № 662, знайшов і таким чином придбав металевий предмет ззовні схожий на кастет, поклав його до сумки чорного кольору одягненої на ньому, та почав незаконно носити при собі без передбаченого законом дозволу.

Надалі, 01.09.2022 року в період часу з 22 години 01 хвилин до 22 години 07 хвилин, у ОСОБА_5 , в ході огляду місця події розташованого на відкритій ділянці місцевості неподалік будинку № 6 по вул. Петра Дорошенка в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, слідчим СВ відділення поліції № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області виявлено та вилучено металевий предмет, який, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-22/27152-ХЗ від 07.09.2022 року, є холодною зброєю ударно-дробильної дії, а саме кастетом, виготовленим саморобним способом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, не визнав. Суду пояснив, що 01.09.2022 року приблизно о 21-40 год., проводжав друзів до зупинки громадського транспорту, повертаючись додому приблизно метрів за 200 до його будинку, на обочині дороги побачив металевий предмет. Піднявши даний предмет зрозумів, що це кастет. Допустивши, що даний кастет міг бути предметом вчинення кримінального правопорушення поклав його до своєї сумки та продовжив рух одягнувши навушники. Даний кастет планував передати поліції, але передати його у той же вечір не міг, оскільки до початку комендантської години залишалось 20 хвилин, а поліція могла прибути через годину та залишатися на місці було небезпечно, оскільки побоювався, що можуть повернутися ті особи які залишили кастет. Через декілька хвилин позаду побачив світло фар автомобіля і зійшов праворуч, щоб дати дорогу тому автомобілю та до нього ззаду підбіг поліцейський який постукав його по плечу, на що він повернувся, дістав навушники та повідомив поліцейському що йде додому вказавши на свій будинок. Поліцейський запитав у нього, чи є заборонені речі, оскільки їм надходять повідомлення про збут наркотичних засобів, на що він повідомив поліцейському, що наркотичних засобів не має. Він не очікував, що його відразу зупинять поліцейські, розуміючи, що в нього знаходиться кастет він занервував. Далі поліцейський сказав, що до нього застосовано превентивний захід - поверхнева перевірка та попросили його дістати все з кишень та сумки, що він і зробив, поклавши речі на капот автомобіля. Коли на місце події приїхала СОГ, слідчий сказав йому покласти кастет до сумки.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_5 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами та показами свідків допитаних у судовому засіданні.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 01.09.2022 року приблизно о 21-28 год., патрулюючи Довгинцівський район, а саме « кільце Автовокзалу » у дворі помітили особу, яка при появі службового автомобіля поліції різко змінила напрямок свого руху, це здалося дивним, оскільки даний чоловік перебував на вулиці за пів години до початку комендантської години і нікого в такий час вже не було. На той час бойові дії велися близько до м. Кривого Рогу, а також часто зверталися громадяни зі скаргами з приводу розповсюдження на даній території наркотичних засобів, тому було прийнято рішення наздогнати даного чоловіка оскільки він швидко рухався. Наздогнавши даного чоловіка, представились та запитали у нього, чи є у нього заборонені речі, на що він відповів, що не має, він нервував, тому згідно ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію» пересування даного чоловіка було обмежено для встановлення його особистості. Згідно ч. 6 ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію» в ході поверхневої перевірки, чоловік самостійно виклав свої речі, у тому числі предмет схожий на кастет, як він пояснив, даний предмет він знайшов. Даний предмет було покладено на капот службового автомобіля та обмежено доступ до нього, викликано СОГ для проведення подальших слідчих дій. Дана подія фіксувалася на нагрудні бодікамери. Крім того, свідок ОСОБА_7 додав, що клопотання про залучення захисника ОСОБА_5 не заявляв та особистий обшук його не проводився, де знаходився вказаний предмет схожий на кастет після того як приїхала СОГ він не пам`ятає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що наприкінці літа - початку осені 2022 року під час патрулювання території Довгинцівського району в районі «Новинки» у дворах помітили чоловіка. Оскільки часто зверталися громадяни зі скаргами з приводу розповсюдження на даній території наркотичних засобів, було прийнято рішення перевірити документи даного чоловіка. Він перебував за кермом службового автомобіля, також він спілкувався із іншими особами які, під час зупинення чоловіка знаходились за десять метрів від них та підійшли під час спілкування з чоловіком. Поверхневу перевірку чоловіка проводив хтось із колег, хто саме не знає. Процедуру поверхневої перевірки бачив вже ближче до її завершення, тобто не з самого початку, а саме бачив лише коли, той чоловік почав діставати речі. Так, останній на капот автомобіля поклав предмет схожий на кастет. Далі було викликано СОГ та потім у присутності понятих було вилучено даний предмет. Крім того свідок ОСОБА_8 додав, що клопотання про залучення захисника ОСОБА_5 у його присутності не заявляв, вказаний предмет до приїзду СОГ перебував на капоті автомобіля та було обмежено доступ до нього, при цьому велася фіксація на нагрудні бодікамери. Як знов кастет опинився у сумці ОСОБА_5 пояснити не може.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що під час патрулювання 01.09.2022 року приблизно о 21-40 годині, було помічено громадянина який побачивши службовий автомобіль прискорив свій рух. Оскільки на даній території розповсюджувались наркотичні засоби (зверталися громадяни зі скаргами), враховуючи військовий стан, до комендантської години залишалося 20 хвилин та на вулиці вже нікого не було , було прийнято рішення зупинити даного громадянина для перевірки документів а також провести поверхневу перевірку на заборонені речовини. На їх запитання чи є у нього якісь заборонені речі, останній повідомив, що не має. В подальшому в ході поверхневої перевірки на підставі ч. 6 ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію», яку проводив колега ОСОБА_7 , чоловік добровільно та самостійно дістав зміст своїх речей серед який був предмет схожий на катет, який поклав на капот автомобіля, пояснив що даний предмет він знайшов. Далі було викликано СОГ та забезпечено збереження даного предмету. До приїзду СОГ на місце події кастет перебував на капоті автомобіля. Крім того свідок ОСОБА_9 додав, що особистий обшук ОСОБА_5 не проводився та клопотання про залучення захисника він не заявляв.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що під час патрулювання Довгинцівського району 01.09.2022 року близько до початку комендантської години було помічено громадянина, який побачивши службовий автомобіль почав прискорювати свій рух, тому було прийнято рішення зупинити даного чоловіка для перевірки документів та з`ясування питання про наявність в нього заборонених предметів, оскільки запроваджено військовий стан та військові дії на той час проводились близько до м. Кривого Рогу, часто зверталися громадяни зі скаргами що в даному місці розповсюджуються наркотичні засоби. На їх запитання чи є у нього якісь заборонені речі, останній повідомив, що не має. В ході поверхневої перевірки на підставі ч. 6 ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію», яку проводив колега ОСОБА_7 , громадянин добровільно та самостійно дістав предмет схожий на кастет та поклав його на капот автомобіля. На місце події було викликано СОГ та забезпечено збереження даного предмету. Предмет до приїзду СОГ на місце події весь час залишався на капоті автомобіля. Крім того свідок ОСОБА_10 додав, що особистий обшук ОСОБА_5 не проводився та клопотання про залучення захисника він не заявляв. Яким чином кастет знов опинився у сумці ОСОБА_5 не знає.

Суд, оцінює показання вищезазначених свідків, як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Крім того, винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

-протоколом огляду місця події від 01.09.2022 року та додатком до нього , відповідно до якого вбачається, що 01 09 2022 року поряд з третім під`їздом будинку АДРЕСА_3 працівниками патрульної поліції зупинено гр.. ОСОБА_5 , який на запитання про наявність заборонених речей пояснив, що має такий в чоловічій сумці ,що одягнена через плече , а саме предмет схожий на кастет, який добровільно видав працівникам поліції , та відеозаписом переглянутим в судовому засіданні ( а.с. 7,8 ) ;

-постановою про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 14.09.2022 року ( а.с. 32 ) ;

-протоколами оглядів лазерних дисків від 14.09.2022 року та додатками до них; переглянутими в судовому засіданні відеозаписами,

-висновком експерта № СЕ-19/104-22/27152-ХЗ від 07.09.2022 року, відповідно до якого предмет схожий на кастет, вилучений 01.09.2022 року в ході огляду місця події поряд з адресою: вул. П. Дорошенка, 6, Довгинцівський район м. Кривий Ріг, у ОСОБА_5 є холодною зброєю ударно - дробильної дії. Предмет виготовлений саморобним способом за типом кастетів ( а.с. 42-45) .

В ході судового розгляду суд безпосередньо, всебічно та повно дослідив зазначені вище докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, і встановив правильність збору стороною обвинувачення та закріплення кожного з них.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Аналізуючи вищезазначені докази відповідно до ст.94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до переконання, що вказані докази є належними, допустимими, достовірними такими, що перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не є суперечливими.

Підводячи підсумки судового розгляду справи, суд враховує основні засади кримінального судочинства.

Стаття 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, відповідно до положень ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п. 161, 150, 100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

В судовому засіданні судом забезпечено дотримання вимог ст. ст. 22, 23, 26 КПК України щодо змагальності сторін, диспозитивності, оскільки досліджені усі докази, які були надані сторонами.

Суд критично оцінює твердження ОСОБА_5 , щодо того, що він не має відношення до вчинення даного злочину, оскільки вони суперечать доказам, дослідженим в ході судового розгляду, розцінює їх як такі, що дані з метою уникнення кримінальної відповідальності і є обраним обвинуваченим способом захисту, а версію, висунуту обвинуваченим на свій захист, суд вважає неспроможною, яка не відповідає встановленим безпосередньо судом обставинам справи.

Захисником ОСОБА_6 подано письмове клопотання про визнання доказів недопустимими, а саме :

- протоколу огляду місця події від 01 09 2022 року оскільки слідчим було зазначено що під час огляду використовувався технічний засіб фотоапарат Cenon , але не зазначено модель та серійний номер, в протоколі не зазначено чи проводилася фото чи відео фіксація та на який носій проходила фіксація слідчої дії. Як додаток до протоколу огляду надано оптичний диск, але не зазначено хто і коли виготовив додаток до протоколу та даний додаток не зазначений в протоколі огляду місця події відповідно до ст.. 104 КПК України . Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 107 КПК України зазначено, що у матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії яких зберігаються окремо. В даному випадку цього не зроблено як про оригінали технічних носіїв інформації зафіксованої слідчої дії не зазначено і в самому протоколі;

- постанова від 14.09.2022року про визнання речовим доказом цифрових носіїв DVD-R диски, видані відділом моніторингу та аналітичного забезпечення ППП в місті Кривий Ріг, дана постанова є неналежним доказом та не може бути судом врахована при винесенні вироку суду так як складена відносно речей, які долучені до матеріалів справи з порушенням вимог КПК України. Так, відповідно до зазначеної постанови до матеріалів справи в якості доказів долучено DVD-R диски, але слідчим їх отримано незаконно.

Так слідчий ОСОБА_11 отримав повідомлення про те, що всі матеріали зроблені під час виявлення та вилучення холодної зброї перебувають в АДРЕСА_4 . Для їх отримання потрібно мати два DVD-R диски.

14.09.2022року слідчий ОСОБА_11 виніс постанову про зняття показань технічних приладів та технічних засобів з метою здійснити зняття показань технічних приладів - бодікамер патрульних поліцейських, які здійснювали фіксацію виїзду 01.09.2022року.

Після чого в матеріалах справи з`являється два протоколу огляду зазначених дисків, але в матеріалах справи відсутній протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів - бодікамер патрульних поліцейських.

Зняття інформації з електронних комунікаційних мереж регламентується положеннями 245-1 КПК України, як і зазначено в постанові, але відповідно до частини 6 ст. 245-1 КПК України Про здійснення зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Протокол як вимагає КПК України слідчим не складався.

Всі наступні докази, які походять від вилучення дисків з записами є неналежними в тому числі протоколи огляду лазерних дисків та самі диски.

Крім того зазначає про порушення, яке допущено патрульними поліцейськими під час обшуку ОСОБА_5 та виявлення в нього холодної зброї. З наданих до суду доказів не встановлено, які саме передбачені законом підстави для проведення поверхневої перевірки ОСОБА_5 в ході якого ОСОБА_5 видав предмет, який відповідно до висновку експерта є холодною зброєю та подальшого повідомлення чергової частини та виклику СОГ.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема, суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Власне, згідно зі ст. 94 КПК України суд оцінює з точки зору достовірності, належності чи допустимості кожний доказ (фактичні дані), а не джерело доказів (зокрема, документ).

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК (частина 1 статті 86 КПК).

При цьому КПК не містить положення про те, що будь-яке процесуальне порушення, допущене при збиранні доказів, тягне за собою безумовне визнання доказів недопустимими (як протилежність за визначенням допустимим доказам). Разом з тим передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (частина 1 статті 87 КПК).

Правила оцінки доказів, особливо вимога дотримуватися передбаченого законом порядку при отриманні доказів, мають за мету запобігання неправомірному втручанню держави та заохочення доброчесної поведінки правоохоронних органів (постанова ККС ВС від 29.09.2020 у справі № 601/1143/16).

У контексті такого елементу допустимості доказів як належний процесуальний порядок отримання доказів, Суд додатково звертає увагу, що метою встановлення та дотримання такого порядку є насамперед (1) унеможливлення істотного порушення прав і свобод людини в ході збирання (отримання) доказів та (2) забезпечення достовірності отриманих фактичних даних.

У зв`язку із цим, при наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення: (1) прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи (2) зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

Вирішуючи на підставі частини 1 статті 87 КПК питання щодо допустимості доказу, який отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав чи свобод людини, суд має обґрунтувати: (1) яке саме фундаментальне право чи свобода особи були порушені, (2) в чому саме полягає істотність такого порушення в тій мірі, що обумовлює недопустимість доказу, та (3) за відповідності ситуації переліку критеріїв, наведеним в частині 2 статті 87 КПК - послатись на конкретний пункт цієї норми.

Істотне порушення прав і свобод людини - оціночне поняття кримінального процесуального права. Яке не може бути визначене законодавцем, воно уточнюється і конкретизується в процесі правозастосування з урахуванням особливостей конкретної ситуації.

При визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої, з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення, дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу (постанова ККС ВС від 25.09.2018 у справі № 210/4412/15-к). Щодо існування інших (умовних) підстав для визнання доказів недопустимими, судам необхідно у кожному конкретному кримінальному провадженні з`ясувати, до яких наслідків порушення вимог кримінального процесуального закону призвели і чи є ці наслідки незворотними (тобто такими, що не можуть бути усунені під час судового розгляду). Якщо мова йде про визнання доказів, отриманих під час слідчих (розшукових) дій, недопустимими, це здебільшого стосується наявності сумнівів у достовірності відомостей, отриманих в результаті їх проведення (постанова ККС ВС від 05.08.2020 у справі № 334/5670/18).

Відповідно до ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказу під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

На думку суду, коли сторона вимагає визнати певні докази недопустимими посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і це не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона, крім іншого, має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення, і скористалася можливостями, наданими їй іншою стороною та/або судом.

Принцип змагальності є наскрізним, і він не вичерпується реалізацією положень ст. 290 КПК України. Навпаки, після передачі кримінального провадження до суду, саме суд у ході розгляду справи під час безпосереднього дослідження кожного доказу у змагальній процедурі забезпечує безпосереднє дотримання принципу змагальності (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року у справі №13-43кс19).

Щодо визнання недопустимим протоколу огляду місця події від 01 09 2022 року з додатками суд зазначає наступне . Відповідно до ст.. 104 КПК України слідчий не зобов`язаний зазначати модель, серійний номер приладу на який проводиться відео фіксація. Така відеофіксація слідчої дії проводилася слідчим, що не спростовано стороною захисту, та підтверджується наявним та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом . Крім того , відповідно до відеозапису, слідчий попередив усіх учасників слідчої дії про проведення такої відеофіксації.

Щодо визнання недопустимим додатку до протоколу огляду місця події , а саме диск з відеозаписом суд зазначає наступне .

Стаття 104 КПК України регламентує порядок складання протоколу слідчої дії та не містить будь яких приписів щодо додатку до протоколу .

Відповідно до ст.. 105 КПК України 1. Особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки.

2. Додатками до протоколу можуть бути:

1) спеціально виготовлені копії, зразки об`єктів, речей і документів;

2) письмові пояснення спеціалістів, які брали участь у проведенні відповідної процесуальної дії;

3) стенограма, аудіо-, відеозапис процесуальної дії;

4) фототаблиці, схеми, зліпки, носії комп`ютерних даних та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу.

3. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

Отже вищезазначені норми не передбачають зазначення в тексті протоколу огляду місця події додатку до протоколу, а сам DVD-R диск упакований до паперового конверту, який прошитий та скріплений 4 печатаками « СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області» з лицьової сторони та однією печаткою зі зворотньої, що дає підстави суду стверджувати про надійність пакування додатку до протоколу. Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що протокол огляду місця події від 01.09.2022 складено слідчим СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , а додаток до протоколу у вигляді DVD-R диску є його невід`ємною частиною.

Щодо твердження захисту, що в матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії зберігаються окремо і що в даному випадку цього не було зроблено , як про оригінали технічних носіїв інформації зафіксованої слідчої дії не зазначено і в самому протоколі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.. 99 ч 1 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Сторона кримінального провадження зобов`язана надати суду оригінал документа. Оригіналом електронного документа є його відображення, якому надається таке ж значення, як документу (частина 3 статті 99 КПК). Дублікат документа (документ, виготовлений таким самим способом, як і його оригінал), а також копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа (частина 4 статті 99 КПК).

Верховний Суд неодноразово зазначав про суттєві відмінності електронних документів (відеозаписів) від паперових документів. Зокрема, електронний документ не має жорсткої прив`язки до певного матеріального носія, тому один і той же документ (файл) може існувати в ідентичному вигляді на різних носіях (постанови ККС ВС від 26.11.2020 у справі № 292/239/19, від 22.10.2020 у справі № 677/2040/16-к, від 07.10.2020 у справі № 725/1199/19, від 10.09.2020 у справі № 751/6069/19, від 20.05.2020 у справі № 585/1899/17, від 19.05.2020 у справі № 490/10025/17).

При вирішенні аналогічних питань Верховний Суд безпосередньо не встановлював недопустимість електронних документів (відеозаписів слідчих дій чи обставин події злочину) з підстав надання їх копій. Питання щодо допустимості чи недопустимості таких доказів вирішували суди попередніх інстанцій (як суди факту), виходячи з перевірки зазначених відеозаписів на предмет достовірності зафіксованих на них фактичних даних та узгодження їх з іншими доказами у кримінальному провадженні. Верховний Суд підтверджував фактично правильність такого підходу судів нижчих інстанцій при вирішенні питання щодо допустимості електронних документів, погоджуючись з висновками судів про те, що за відсутності сумнівів в достовірності електронних доказів: (1) відсутні підстави для визнання недопустимим доказом відеозаписів (проведення слідчих дій чи обставин події злочину) лише з огляду на надання його копії на оптичному диску, а не оригіналу на картці пам`яті (постанови ККС ВС від 11.02.2020 у справі № 573/707/18, від 15.01.2020 у справі № 528/490/18, від 20.05.2020 у справі № 585/1899/17); (2) відеофайли, що містяться на оптичних дисках, є оригіналами документу (постанова ККС ВС від 10.09.2020 у справі № 751/6069/19).

Таким чином, оригіналом електронного документу в правовому значенні визнається будь-який примірник електронного документу незалежно від електронного носія інформації, якщо немає обґрунтованих сумнівів в достовірності (незмінності) змісту первинно створеного електронного документу. Обґрунтовані сумніви в достовірності інформації мають бути об`єктивними та аргументованими, виходячи з обставин конкретного кримінального провадження. Необхідність встановлення первинного електронного документу («оригіналу цифрового файлу») може виникнути у разі наявності сумнівів в достовірності електронного документу (зокрема, ознак зміни чи втручання до змісту файлу).

Сторона захисту не висловила сумнів у достовірності запису на технічному носії інформації зафіксованої процесуальної дії - огляду місця події . При цьому у суду немає сумнівів щодо достовірності вказаних записів.

Щодо визнання протоколу огляду предметів , постанови про визнання речовими доказами , протоколів огляду лазерного диску недопустимими доказами суд зазначає наступне .

Відповідно ч.6 ст. 245-1 КПК України про здійснення зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу.

В матеріалах кримінального провадження наявна відповідь заступника командира полку підполковника поліції ОСОБА_13 про надання відео на запит слідчого у відповідності до вимог ст. 93 КПК України, після чого слідчим 14.09.2022 у відповідності до вимог ст. 245-1 винесено постанову про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, яку направлено до виконання в ППП в м. Кривий Ріг, за результатами виконання постанови слідчим в порядку ч. 6 ст. 245-1 КПК України здійснено зняття показань з технічних приладів та технічних засобів, про що складено відповідні протоколи огляду від 14.09.2022.

Виходячи із вищевикладеного судом встановлено, що джерелом надання переглянутих відеозаписів є ППП в м. Кривий Ріг, що не дає змогу трактувати суду про те що вказані докази отримані слідчим незаконно, а отже протокол огляду предметів, постанова про визнання речовими доказами , протокол огляду лазерного диску, як похідні від наданого відеозапису, не можуть бути визнані неналежними доказами.

Щодо обшуку ОСОБА_5 патрульними поліцейськими ( з приводу твердження сторони захисту, що патрульними поліцейськими фактично проведено особистий обшук ОСОБА_5 , а не огляд ) , суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію» поверхнева перевірка як превентивний захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу, що і було зроблено працівниками патрульної поліції з метою виявлення речей вилучених із цивільного обігу, виходячи із допитів самих патрульних поліцейських та переглянутим відеозаписом із нагрудних бодікамер у судовому засіданні, а отже твердження сторони захисту про те, що відносно ОСОБА_5 проведено обшук є хибним та таким, що повністю спростовується наданими стороною обвинувачення доказами, оскільки із показань працівників поліції та переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_5 запропоновано особисто викласти речі із сумки та карманів, на що останній погодився та виклав спочатку речі, які не мають відношення до кримінального провадження, а тільки на вимогу поліцейського холодну зброю, яка перебувала у останнього в наплічній сумці.

З приводу твердження сторони захисту, що кастет ОСОБА_5 на вимогу поліцейського виклав на капот автомобіля, а у подальшому при приїзді СОГ він знову опинився у нього в сумці, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.7 ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію» при виявленні в ході поверхневої перевірки будь-яких слідів правопорушення поліцейський забезпечує їх схоронність та огляд відповідно до вимог статті 237 Кримінального процесуального кодексу України. Процедура збереження речових доказів до приїзду слідчо-оперативної групи не регламентована чинним законодавством України, а тому поліцейський забезпечує збереження вилученого в ході поверхневої перевірки речового доказу за своїм внутрішнім переконанням та унеможливлює доступ до нього сторонніх осіб. У даному випадку кастет вилучений у ОСОБА_5 зберігався на капоті службового автомобіля до приїзду слідчо-оперативної групи з метою недопущення ризику втрати речового доказу. Крім того, виявлений у ОСОБА_5 кастет з моменту виявлення його у обвинуваченого з поля зору нагрудних бодікамер працівників поліції та самого обвинуваченого не зникав, що дає змогу суду стверджувати що вилучений слідчим у ОСОБА_5 предмет холодної зброї належить самому обвинуваченому.

На думку суду, жодної із передбачених законом обставин для визнання доказів недопустимими судом не констатовано та в ході кримінального провадження не встановлено, як і порушень фундаментальних прав і свобод обвинуваченого ОСОБА_5 гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, при проведенні досудового розслідування та збиранні і оформленні доказів стороною обвинувачення.

Аналізуючи наведене, зібрані у справі докази, свідчать про те, що органи досудового розслідування дії обвинуваченого вірно кваліфікували за ст.. 263 ч 2 КК України та суд кваліфікує його дії за ст.. 263 ч 2 КК України за ознаками - носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є не тяжким злочином.

Суд, при визначені покарання обвинуваченому ОСОБА_5 враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, який у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, офіційно не працевлаштований. Тяжких наслідків від злочину не настало. Обставин, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України та обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З врахуванням зазначених вище обставин, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, у виді арешту в межах санкції ч.2 ст.263 КК України .

Підстав для призначення покарання більш м"якого , ніж арешт суд не вбачає.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Також при призначенні покарання ОСОБА_5 судом враховано висновки досудової доповіді наданої Довгинцівським РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ДУ «Центр пробації», з якої вбачається, що ОСОБА_5 має середній рівень до вчинення кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства. Виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України. З обвинуваченого слід стягнути витрати на проведення експертизи.

На досудовому розслідуванні щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити покарання у виді 3 ( трьох ) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня фактичного затримання після набрання вироком законної сили в порядку виконання вироку суду.

Речові докази :

- предмет виготовлений саморобним способом за типом кастетів, який знаходиться в камері схову ВП № 1 після набрання вироком чинності знищити;

- оптичний диск з відеозаписом, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в рахунок відшкодування витрат напроведення експертизи зброї № СЕ-19/104-22/27152-ХЗ від 07 09 2022 року - 755 ( сімсот п`ятдесят п`ять ) грн. 12 коп.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1