УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2023 за № 0002143, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2023 за № 0002143, затверджений 30.08.2023 прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у відношенні ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Від прокурора до суду надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , мотивоване тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, а саме: 06.03.2006 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 07.06.2006 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.07.2008 року на підставі ухвали Бориспільського міського суду Київської області від 22.07.2008 року умовно-достроково на 11 місяців 18 днів згідно ст. 81 КК України; 22.09.2009 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 15.08.2012 року на підставі ухвали Білоцерківського міського суду Київської області від 07.08.2012 року умовно-достроково на 1 рік 11 днів згідно ст. 81 КК України; 30.11.2012 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.08.2015 року на підставі ухвали Білоцерківського міського суду Київської області від 10.08.2015 року умовно-достроково на 9 місяців 14 днів згідно ст. 81 КК України; 16.01.2017 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 21.09.2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі; 24.10.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.01.2019 року на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.01.2019 року умовно-достроково на 1 рік 24 дні; 18.02.2020 Деснянським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 3 КК України, на підставі ст. 71 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. 04.08.2022 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання 9 місяців 16 днів. Крім цього, будучи притягненим до кримінальної відповідальності, а саме: до Дарницького районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 , скеровано обвинувальний акт по матеріалах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0003954 від 21.11.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вчинив нове корисливе кримінальне правопорушення. Зазначається, що 26.07.2023 року у період часу з 08 год.47.хв по 09 год. 35 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, вирішив незаконно проникнути в квартиру АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно, в умовах воєнного стану, викрасти чуже майно, що належить ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану ОСОБА_4 , перебуваючи на сходовій клітині чотирнадцятого поверху п`ятнадцяти поверхового житлового будинку біля квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, ОСОБА_4 , підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , де шляхом пошкодження вхідного замку, проник до приміщення даної квартири. В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою, умисно, протиправно, діючи з корисливих мотивів з метою особистого незаконного збагачення, повторно, таємно, в умовах воєнного стану викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: ноутбук марки «Acer Nitro 5 AN515-57-54K7» (sS/N:NHQESEUD3400) разом із зарядним пристроєм, загальною вартістю 29999 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень; ноутбук марки «Acer Nitro 5 AN515-43 (NH.Q6ZEU.012) Obsidian Black» (sNHQ6ZEU23400) разом із зарядним пристроєм, загальною вартістю 18299 (вісімнадцять тисяч двісті дев`яносто дев`ять) гривень; жіночий гаманець рожевого кольору вартістю 200 (двісті) гривень; грошові кошти у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень; пару срібних сережок із перлинами вартістю 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень; пару срібних сережок вартістю 1000 (одна тисяча) гривень; перламутрове намисто вартістю 4000 (чотири тисячі) гривень; срібний браслет вартістю 1000 (одна тисяча) гривень; срібний ланцюжок з фіанітами вартістю 1240 (одна тисяча двісті сорок) гривень. Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі, таємно викрадене чуже майно, що належить ОСОБА_6 , зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, ОСОБА_4 , завдав ОСОБА_6 , майнової шкоди на загальну суму 59738 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень. Продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого, зазначили, що обвинувачений не має наміру переховуватись від суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, на час свого затримання обвинувачений проживав у м. Києві, обвинувачений одружений, дітей на утриманні немає, офіційно не працевлаштований, однак заробляв на життя підробітками, у зв`язку із чим, захист просив зменшити розмір застави або застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Дослідивши клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого, заслухавши позиції прокурора, обвинуваченого та його захисника стосовно поданого клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом на виконання ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднане із проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Так, в ході судового розгляду клопотання прокурора знайшли своє підтвердження обставини продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у поданому клопотанні.

Зокрема, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення на підставі вироку суду, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Також, судом встановлено, що обвинувачений притягувався до кримінальної відповідальності, а саме: 06.03.2006 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 07.06.2006 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.07.2008 року на підставі ухвали Бориспільського міського суду Київської області від 22.07.2008 року умовно-достроково на 11 місяців 18 днів згідно ст. 81 КК України; 22.09.2009 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 15.08.2012 року на підставі ухвали Білоцерківського міського суду Київської області від 07.08.2012 року умовно-достроково на 1 рік 11 днів згідно ст. 81 КК України; 30.11.2012 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.08.2015 року на підставі ухвали Білоцерківського міського суду Київської області від 10.08.2015 року умовно-достроково на 9 місяців 14 днів згідно ст. 81 КК України; 16.01.2017 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 21.09.2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі; 24.10.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.01.2019 року на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.01.2019 року умовно-достроково на 1 рік 24 дні; 18.02.2020 Деснянським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 3 КК України, на підставі ст. 71 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. 04.08.2022 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання 9 місяців 16 днів, а також до Дарницького районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 , скеровано обвинувальний акт по матеріалах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0003954 від 21.11.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що у своїй сукупності вказує на існування ризику вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Крім того, в порядку ст. 290 КПК України обвинуваченому відкриті матеріали кримінального провадження, а тому останній обізнаний із анкетними відомостями потерпілої та свідків, що вказує на можливість вчинення на них тиску з боку обвинуваченого.

Судом врахована особа обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, офіційно не працевлаштований, відомості про реєстрацію шлюбу до суду не подані, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживав у м. Києві, що вказує на відсутність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, та підкріплює продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначив прокурор.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, на переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У зв`язку із чим, та із врахуванням тієї обставини, що на стадії досудового розслідування відносно обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на строк 60 днів.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Тому, із врахуванням положень ч. 3 ст. 183, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, та доводів, зазначених у клопотанні прокурора, особи обвинуваченого та його майнового стану, суд визначає розмір застави у двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 131, 132, 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 листопада 2023 року включно.

Ухвала суду діє до 13 листопада 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити суму застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: банк отримувача коштів ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; рахунок отримувача: UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду, протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого, наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за кожним викликом,

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання,

- не відлучатись із міста Києва без дозволу прокурора або суду,

- утриматись від спілкування із потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні,

- здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, - визначити 60 днів з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.

З моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні до 16.10.2023 р. 16 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1