"13" лютого 2024 р. Справа № 363/2212/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 ,

встановив:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадженні№ 00000769 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 121 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду та покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до Вишгородського районного суду за першою вимогою, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_6 обвинувачується в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. На даний час встановлено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на потерпілого та на свідків у даному кримінальному провадженню. При таких обставинах неможливе застосування більш м`яких запобіжних заходів у виді особистої поруки та особистого зобов`язання, оскільки вищевказані запобіжні заходи за своєю сутністю та характером не зможуть запобігти вищеперерахованим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Зазначила, що судові засідання відкладались двічі через неявку обвинуваченого.

В підготовчому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання в повному обсязі та просила обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Потерпілий ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки вважає, що обвинувачення є необґрунтованим, за весь час відсутності запобіжного заходу ОСОБА_6 виконує обов`язки на які посилається прокурор, ОСОБА_6 похилого віку, за станом здоров`я потребує постійного нагляду у лікарні, доглядає дружину, яка потребує стороннього догляду після операції на хребті, доказів щодо впливу на потерпілого, свідків прокурором не надано. Прокурор безпідставно посилається на відкладення справи через неявку обвинуваченого, оскільки неявка обвинуваченого була з поважних причин.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, судом зазначається наступне.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за наявності клопотань під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, можуть бути покладені в основу рішення суду про застосування чи продовження строку запобіжного заходу лише у випадку, коли такі ризики мають реальний та явний характер, існують або продовжують існувати в об`єктивній дійсності та на них вказують наявні у матеріалах справи докази.

Щодо наявності ризику переховування від суду, суд враховує, що така обставина як тяжкість і характер злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 та суворість можливого покарання і пов`язані із цим негативні наслідки, можуть бути передумовами та можливістю для втечі обвинуваченого з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий злочин у найближчій перспективі свідчить про існування вказаного ризику.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні суд враховує передбачену 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Свідки мешкають в одному населеному пункті з обвинуваченим, в суді свідки не допитані, тому вказані обставини приводять до переконання суду щодо наявності можливого ризику впливу на свідків.

Встановлені судом ризики, а саме: можливості переховуватись від суду, впливати на свідків є обґрунтованим, обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу може переховуватися від суду, розуміючи, що йому загрожує реальний термін покарання, перебуваючи на волі може залишити місце проживання, може вплинути на свідків, які ще не допитані.

Перевіряючи наявність законних підстав щодо можливості застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінюючи в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 за станом здоров`я переніс інсульт в січні 2024 року, має кардіологічне захворювання, перебуває на обліку у лікаря Димерської амбулаторії, має захворювання гіпертонічної хвороби, знаходиться у ризику післяопераційного гіпотиреозу, є пенсіонером, має постійне джерело доходу, має постійне місце проживання, має непрацездатну дружину, яка потребує стороннього догляду після операції на хребті, вперше притягується до кримінальної відповідальності, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає можливим обрати ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби, строком на два місяці, що забезпечить належну його процесуальну поведінку.

Крім цього, продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати обвинуваченого: прибувати до суду за першим викликом; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, заборонити спілкування з потерпілим та свідками.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово ОСОБА_6 задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23 години 00 хвилин по 05 годину 00 залишати житло розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , окрім розумного фактичного часу необхідного для надання невідкладної медичної допомоги в закладах охорони здоров`я та в інших невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя чи здоров`я в умовах воєнного стану.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до Вишгородського районного суду Київської області за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання

- заборонити спілкування з потерпілим та свідками.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Вишгородське РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала діє протягом двох місяців, строк якої закінчується 13 квітня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Повний текст ухвали проголошено 15.02.2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1