Справа № 172/702/22
Провадження № 1-кп/191/187/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Васильківка Синельниківського (Васильківського) району Дніпропетровської області, громадянин України, українець, не працюючий, не одружений, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , депутатом не являється, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 09.02.2021 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнено з випробувальним терміном 2 роки;

2) 29.08.2022 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначення покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2021 та остаточно призначено покарання у вигляді 3 роки 1 місяць позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 07 серпня 2022 року, приблизно о 22 години 50 хвилин, перебуваючи в одному із вагонів приміського електропоїзду сполучення «Дніпро-Головний - Межова» разом з раніше знайомим ОСОБА_6 , з яким вони того ж дня спільно розпивали алкогольні напої. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий намір на скоєння крадіжки чужого майна та обертання його на свою користь.

Так, того ж дня без розриву в часі ОСОБА_4 , ігноруючи указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», перебуваючи в одному із вагонів приміського електропотягу сполучення «Дніпро-Головний - Межова», не доїжджаючи до платформи «284км» РФ Придніпровської залізниці на території Васильківської ОТГ Синельниківського району Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять злочинний характер, діючи умисно з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшовши до потерпілого ОСОБА_6 , який на той час заснув, та за допомогою рук дістав в останнього з правої кишені у шортах гаманець з грошовими коштами у сумі 13000 гривень, діючи умисно з корисливою метою, таємно, повторно викрав грошові кошти, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_6 на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що свою вину у таємному викраденні коштів у потерпілого з кишені визнає повністю, але не згоден з їх розміром. При цьому пояснив, що разом з потерпілим ОСОБА_6 на залізничному вокзалі в м. Дніпрі розпивали спиртні напої, після чого разом сіли в електропотяг. Коли потерпілий заснув, то з правої кишені його шортів витягнув гаманець з грошима в сумі 4700 грн., так як він особисто їх перерахував. Тому ту обставину, що у гаманці було 13000 грн., він не визнає. Приблизно через 2 тижні він зустрів потерпілого, з яким відбулася розмова, що в гаманці було 4700 грн., а не 13000 грн. Повернути кошти потерпілому у нього не було можливості, оскільки він був затриманий. Кошти в сумі 4700 грн. витратив на придбання мобільного телефону на суму 900 грн., повернув борг в сумі 300 грн. Жолобу, придбав продукти харчування приблизно на 1500-1600 грн. та інші кошти витратив на власні потреби.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що на початку серпня 2022 року їхав в м. Дніпро. Перед цим він отримав кошти в розмірі 13000 грн. купюрами по 500 грн. Це кошти за оренду земельного паю, який належить батькам. Дані гроші він поклав в гаманець та поїхав в м. Дніпро. На залізничному вокзалі він зустрів обвинуваченого, з яким розпили спиртне. В електропотязі він заснув, а обвинувачений скориставшись цим, витягнув з правої кишені його шортів гаманець з 13000 грн. Пізніше зустрівшись випадково з обвинуваченим, він повідомив останньому, що він викрав в нього 13000 грн., але обвинувачений йому сказав, що йому все одно. В м. Дніпро ці 13000 грн. він в той день не витрачав. Гроші йому не повернуті. Претензій до обвинуваченого матеріального або морального характеру не має. Питання щодо міри покарання просив вирішити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що на початку серпня 2022 року в другій половині дня до нього в магазин зайшов ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, був неадекватний, хотів купити в магазині телефон. Але він відмовив йому, оскільки такого телефону як йому було потрібно, в магазині не було, тому він виставив його з магазину. Потім ОСОБА_9 повернувся в магазин і купив флешку за 150 грн. до телефону, який лежав у нього в коробці. Тобто телефон він купив десь в іншому магазині. Також він бачив у ОСОБА_9 кошти купюрами по 200 грн., оскільки він їх витягував.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що мати потерпілого дала йому кошти на придбання ліків в розмірі 13000 грн. Потерпілий її наречений. Він поїхав в м. Дніпро з цими коштами, а повернувшись, повідомив, що у нього викрали кошти, та підозрював в цьому ОСОБА_9 . Потім вона з потерпілим бачили обвинуваченого в кафе, де він вживав алкогольні напої. Працівник кафе бачила у ОСОБА_9 багато купюр номіналом 200 та 500 грн. Зі слів потерпілого їй відомо, що він їхав в електричці з ОСОБА_9 , сиділи поруч, обвинувачений бачив у ОСОБА_11 гроші. Зустрівши ОСОБА_9 біля кафе, вони викликали поліцію, але останній пішов звідти. Оскільки ОСОБА_11 розраховувався у вагоні за квитки та ще щось купував, то ОСОБА_9 міг бачити у нього кошти. ОСОБА_9 вийшов з вагону раніше ніж станція Васильківка. ОСОБА_11 , виходячи з вагону на ст. Васильківка, помітив відсутність гаманця з коштами. В той день потерпілий окрім ОСОБА_9 більше ні с ким не спілкувався. Також ОСОБА_11 телефонував їй в той день та повідомив, що ліків він не купив, тому їде додому.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що працює продавчинею в магазині техніки «Жук». Приблизно з ранку десь о 08 г 10 чи 20 хвилин обвинувачений купував в магазині кнопочний телефон, він був на підпитку, розраховувався за телефон купюрами по 200 та 500 грн., потім пішов. Телефон коштував приблизно 600 800 грн. Потім від працівників поліції вона дізналася, що ОСОБА_9 викрав кошти.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений її син. 02.08.2022 року вона отримала 25000 грн. за оренду пая та з них дала сину ОСОБА_14 кошти 13000 грн. купюрами по 500 грн. З цими грошима він поїхав в м. Дніпро. Повертаючись в електричці з обвинуваченим, заснув, а той витягнув ці гроші з кишені. Син також їй казав, що ОСОБА_9 обіцяв повернути йому кошти, але він ще скоїв інший злочин і тому не встиг повернути. Кошик ОСОБА_14 та ОСОБА_9 служили разом в армії. У ОСОБА_15 хотів викупити мобільний телефон в ломбарді, але чомусь не зробив цього. В той день, знаходячись в ОСОБА_16 , ОСОБА_14 нічого не купував.

Свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 не було можливості допитати в судовому засіданні, оскільки за наявною в матеріалах справи інформацією від Синельниківського районного ТЦК вони направлені для проходження військової служби.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується його показаннями, показаннями потерпілого, свідків, наданими ними в судовому засіданні, та письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого ОСОБА_6 просив притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 07.08.2022 року в період часу з 22.00 до 23.00 г. здійснила крадіжку гаманця з грошовими коштами у сумі 13000 грн., що мало місце в електричці сполученням «Дніпро-Межова» на території Васильківської ОТГ (т. 2 а. с. 12-139);

протоколом огляду місця події з фототаблицею, а саме, залізничної платформи 284 км, що знаходиться на околиці Васильківської ОТГ, в ході якого жодних речей тне виявлено (т. 2 а. с. 19 21);

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнала за зовнішніми ознаками обличчя особу на фото № 3, на якому зображений ОСОБА_4 , який купував мобільний телефон у магазині «ЖЖУК», де вона працює продавцем (т. 2 а. с. 35 38);

протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , який розповів та показав обставини вчинення ним кримінального правопорушення 07.08.2022 року, а саме, що на вокзалі в м. Дніпро зустрівся з раніше йому знайомим ОСОБА_19 , з яким до вечора вживали алкогольні напої за рахунок ОСОБА_14 . Потім разом поїхали на електричці до с. Васильківка. Перебуваючи у вагоні, ОСОБА_20 заснув, а він з правої кишені його шортів витягнув гаманець, при цьому ОСОБА_11 нічого не бачив. Після цього він одразу вийшов з вагона та в туалеті перерахував кошти купюрами по 500 грн. та одна купюра 200 грн., всього було 4700 грн. Потім гаманець він викинув через вікно та вийшов на ст. Ульянівка. Гроші він потратив на особисті потреби (т. 2 а. с. 74 76);

постановою про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження (т. 2 а. с. 77 78).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює зазначені докази як належні, допустимі, достовірні та взаємопов`язані.

Доводи обвинуваченого з приводу того, що він не згоден із розміром викрадених коштів, що в гаманці було 4700 грн., а не 13000 грн. як стверджує потерпілий, не свідчить про те, що в його діях відсутній склад даного кримінального правопорушення. Так, в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у вигляді грошових коштів, належних потерпілому ОСОБА_6 . Також обвинувачений не заперечував обставин вчинення даної крадіжки повторно та в умовах воєнного стану. Але, враховуючи доводи обвинуваченого щодо заперечення ним встановленого обставинами справи розміру викрадених коштів, та неповернення їх потерпілому, то суд розцінює таке відношення до скоєного як відсутність у обвинуваченого щирого каяття та осуду своєї поведінки. Крім того, встановлені судом обставини вчинення кримінального правопорушення повністю підтверджуються послідовними показаннями потерпілого, свідків, та письмовими матеріалами кримінального провадження, які повністю узгоджуються між собою. Таким чином, в ході судового розгляду встановлена винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та в його діях є склад даного кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за аналогічні злочини проти власності, судимості не зняті та непогашені в установленому законом порядку, що свідчить про його схильність до систематичного скоєння умисних аналогічних злочинів проти власності та на шлях виправлення не стає, за місцем проживання характеризується посередньо, під наглядом у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав повністю, має малолітню дитину, 2018 р.н., матеріальний збиток не відшкодований, але потерпілий жодних претензій до обвинуваченого не має, питання щодо обрання йому міри покарання просив вирішити на розсуду суду.

Пом`якшуючих покарання обставин згідно положень ст. 66 КК України судом не встановлено.

В якості обтяжуючих покарання обставин згідно положень ст. 67 КК України суд враховує вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, відсутність у нього наміру уникнути кримінальної відповідальності, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність претензій з боку потерпілого, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого неможливо без його ізоляції від суспільства, а покарання повинно бути обране необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів, а саме, у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

Згідно ухвали Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13.09.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також даною ухвалою встановлено, що ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України не затримувався.

Крім того, в підтвердження даної позиції Європейський суд з прав людини, практика якого у відповідності до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі „Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Синельниківського міськрайонного суду від 29.08.2022 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 13.09.2022 року до набрання цим вироком законної сили.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази, що долучені до матеріалів кримінального провадження (т. 2 а. с. 77-78), зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення йому копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1