Справа № 524/8821/23
Провадження № 1-кп/524/706/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - адвоката - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0002396 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаджиєве Севєроморського району Мурманської області РФ, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

26.09.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи повз будинку №15 по кварталу 278 м.Кременчук помітив малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та почав з ними розмову. В цей момент у ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, направлений на порушення статевої недоторканості нормального фізичного, психологічного та соціального розвитку малолітньої ОСОБА_6 , вчинення відносно останньої розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної пристрасті, а також збудження у малолітньої ОСОБА_6 статевого інстинкту, здатного викликати фізичне та моральне розбещення малолітньої. Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за своїм фізичним розвитком є малолітньою особою, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на задоволення власної статевої пристрасті, а також збудження у малолітньої ОСОБА_6 статевого інстинкту, здатного викликати фізичне та моральне розбещення малолітньої, шляхом розбещення малолітньої переконавшись у відсутності її батьків та інших дорослих осіб, проте в присутності малолітньої ОСОБА_7 , діючи всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003, «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» ратифікованої 20.06.2012 та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, з сексуальних мотивів, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді впливу на нормальний моральний та фізичний розвиток дитини, а також формування у неї аморальних поглядів, користуючись своїми віковими та фізичними перевагами, наблизився до ОСОБА_6 та здійснив фізичне розбещення останньої, яке виразилось у тому, що ОСОБА_5 своєю рукою взяв праву руку малолітньої ОСОБА_6 та проти її волі засунув собі в штани в область паху, при цьому остання доторкнулася до статевого органу ОСОБА_5 та в силу малолітнього віку злякалась, різко забрала руку з його штанів та швидко побігла додому. Надалі, ОСОБА_5 , закінчивши свої розпусні дії сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_6 , спрямовані на задоволення власної статевої пристрасті, а також збудження у малолітньої ОСОБА_6 статевого інстинкту, здатного викликати фізичне та моральне розбещення малолітньої, з місця злочину зник.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 156 КК України як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

20.11.2023 року між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.2 ст.156 КК України із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Окрім цього, до угоди про визнання винуватості долучена заява від законного представника потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого останній надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз і в його присутності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також розяснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Законний представник потерпілого ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не прибули, законний представник потерпілого направив до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, укладання угод по якому не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання ним угоди. Прокурором надано заяву законного представника потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до яких він надає згоду на укладання угоди між прокурором та обвинуваченим, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Враховуючи обраний судом вид покарання, з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне залишити без змін застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На виконання вимог ст.6-1 КВК України інформацію про обвинуваченого необхідно включити до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Долю речових докаів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати розподіляються на підставі ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст. ст.314, 373, 374, 468, 469, 472, 474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , укладену 20.11.2023 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, а саме з 26 вересня 2023 року.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Процесуальні витрати у розмірі 5971,86 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази: оптичний диск з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження «Кременчуцької початкової школи №15», оптичний диск з відеозаписом з камер «Оптовичок» - зберігати в матеріалалх кримінального провадження; куртку чорного кольору з полосками на рукавах жовтого кольору, футболку білого кольору з надписом на передній лівій половині «MICOLOR PEINTURE», штани світло сірого кольору з кишенями, пасок шкіряний чорного кольору, труси сімейні комбінованого кольору, кросівки чорного кольору з шнурками чорного кольору з підошвою салатового кольору, мобільний телефон «Хуавей» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , сім-карту номер НОМЕР_3 - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

Включити до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи інформацію про засудженого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1