Справа №195/1524/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2023 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 01.09.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Перещепино Перещепинського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, є особою з інвалідністю 3 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою КМУ № 509 від 01.10.2014, право на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи (далі - ВПО) має ряд категорій громадян України, зокрема, особи, які після введення Указом Президента України № 64 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнного стану перемістилися з території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії та яка визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України № 204 від 06.03.2022 «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка» (зі змінами) (далі - територія адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії).

Згідно переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, Марганецька міська територіальна громада Дніпропетровської області відноситься до територій активних бойових дій з 09.09.2022 (п. 2.1 розділу 2 вказаного наказу).

Відповідно до п. 2 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ № 332 від 20.03.2022 (далі по тексту Порядок), допомога надається особам, які перемістилися з території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії.

Згідно п.5 Порядку внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Згідно п.6 Порядку, заява про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1 може бути також подана до органу соціального захисту населення, уповноваженої особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг.

Допомога призначається органом соціального захисту населення протягом десяти робочих днів з дати надходження заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до п.7 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою КМУ № 509 від 01.10.2014, під час видачі довідки посадова особа уповноваженого органу або уповноважена особа територіальної громади / центру надання адміністративних послуг інформує внутрішньо переміщену особу, яка береться на облік, про обов`язок повідомити уповноваженому органу або уповноваженій особі територіальної громади / центру надання адміністративних послуг за місцем отримання довідки про добровільне повернення до покинутого постійного місця проживання не пізніш як за три дні до від`їзду або протягом трьох днів уповноваженому органу після повернення до покинутого постійного місця проживання.

Так, 25.10.2022 року, точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 перебував на центральній площі по вул. Лесі Українки в смт. Томаківка, Томаківської територіальної громади, Нікопольського району, Дніпропетровської області, де зустрів невідомого чоловіка на ім`я ОСОБА_5 , який під час спілкування запропонував легкий спосіб отримання грошових коштів, на що ОСОБА_4 надав свою згоду. Таким чином, ОСОБА_4 вступив у попередню змову з невстановленою слідством особою з метою заволодіння чужими коштами шляхом обману, що призначаються у вигляді допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в порушення вимог, передбачених вищевказаними нормативними актами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 25.10.2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись за вищевказаною адресою, діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, з прямим умислом спрямованим на заволодіння державними коштами, які нараховуються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, механізм призначення та виплати якої, передбачений Порядком, затвердженим постановою КМУ від 20.03.2022 № 332, особисто виконуючи усні поради невстановленої слідством особи звернувся до Центру надання адміністративних послуг Томаківської територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, Томаківська територіальна громада, смт. Томаківка, вул. Лесі Українки, 41, із заявою про надання статусу внутрішньо переміщеної особи, під час заповнення заяви ОСОБА_4 вказав що перемістився з постійного місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на тимчасове проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому ОСОБА_4 достовірно знав, що за адресою переміщення проживатиме лише в період з жовтня 2022 по листопад 2022 року, де дійсно проживав на протязі одного місяця, після чого перемістився на нове місце проживання/перебування, за адресою: АДРЕСА_3 , де проживав в період з листопада 2022 по березень 2023, після чого знов перемістився на нове місце проживання/перебування, за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав в період з березня 2023 та проживає по теперішній час, при цьому в супереч вимогам п.7 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою КМУ № 509 від 01.10.2014, ОСОБА_4 не повідомив уповноваженому органу або уповноваженій особі територіальної громади / центру надання адміністративних послуг за місцем отримання довідки про добровільне повернення до покинутого постійного місця проживання.

Також, під час складання заяви ОСОБА_4 зазначив номер банківського рахунку - НОМЕР_1 відкритий в АТ «Райффайзен Банк» для виплати грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам. Відразу після заповнення заяви ОСОБА_4 засвідчив достовірність вказаних в заяві даних своїм особистим підписом. На підставі вказаної заяви, ОСОБА_4 було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з жовтня 2022 та виплату якої було скасовано у серпні 2023 року.

Внаслідок того, що ОСОБА_4 не повідомив уповноваженому органу або уповноваженій особі територіальної громади / центру надання адміністративних послуг за місцем отримання довідки про добровільне повернення до покинутого постійного місця проживання, останньому було безпідставно нараховано та виплачено бюджетні кошти у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам на особовий рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк», за період з 18.11.2022 по 17.08.2023 року, на загальну суму 30000 гривень, згідно Порядку, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 № 332, чим Державі в особі Міністерства соціальної політики України завдано майнової шкоди на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив вищезазначені обставини, визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину при викладених у обвинувальному акті обставинах, в скоєному щиро кається та прохає суд його суворо не карати. При цьому пояснив суду, що він деякий час жив у селищі Томаківка, і тому звернувся із заявою про надання статусу внутрішньо переміщеної особи, через місяць він повернувся проживати у м. Марганець, не повідомивши при цьому відповідні служби. Йому було нараховано та виплачено допомогу на загальну суму 30000 гривень. Заявлений позов обвинувачений визнав в повному обсязі та не заперечує проти нього.

Представник потерпілого Міністерства соціальної політики України ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свідчення надані під час досудового слідства підтримує повністю, просить суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Цивільний позов прохає задовольнити.

У судовому засіданні було досліджено матеріали кримінального провадження.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000085 від 01.09.2023, встановлено, що до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України ( а.п.2).

З протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 06.09.2023 вбачається, що обвинувачений проживав у неї як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 з 25.10.2022 по кінець листопада 2022 року (а.с.14).

Також досліджено: заяву ОСОБА_4 про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 25.10.2022 (а.п.17); довідку від 25.10.2022 № 1234- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.10.2022 (а.с.18); реквізити для безготівкового переказу коштів на картковий рахунок (а.с.22); постанову про зміну кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення від 20.09.2023 (а.с.36).

Судом також досліджено характеризуючий матеріал на обвинуваченого (а.с. 80-88).

Таким чином, проаналізувавши безпосередньо отримані в судовому засіданні покази обвинуваченого, а також досліджені під час судового розгляду вищеперелічені письмові докази, суд приходить до висновку, що законних та обгрунтованих підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом не встановлено, вони є переконливими, послідовними, такими що узгоджуються між собою, і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінальних правопорушень які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь якими іншими обставинами.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений своїми умисними діями вчинив: шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів ( ч.2 ст.190 КК України).

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що останній має середню освіту, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченого суд відносить його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченого до вчиненого, вину свою визнав, в скоєному розкаявся, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, але враховуючи наявність обставин пом`якшуючих покарання - щире каяття, особу обвинуваченого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеристику за місцем проживання обвинуваченого, суд вважає можливим його перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Позивачем Міністерством соціальної політики України подано до суду цивільний позов в порядку ст. 128 КПК України про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди, завданої внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 у розмірі 30 000,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 позов визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників провадження, суд вважає, що вказаний цивільний позов підлягає задоволенню.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 дійсно було безпідставно нараховано та виплачено бюджетні кошти у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам на особовий рахунок, відкритий в АТ «Райффазен БАНК», за період з 18.11.2022 по 17.08.203, на загальну суму 30 000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави в особі Мінсоцполітики (рахунок: НОМЕР_3 , в Державній казначейській службі України, ) майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 у розмірі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч грн. 00 коп.).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

16.10.2023