Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04.12.2023,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15.01.2024 включно без визначення розміру застави. Доручено СУ ГУНП в Житомирській області провести дослідження фактів, викладених в усній заяві підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його захисників в судовому засіданні 04.12.2023 на предмет отримання тілесних ушкоджень протягом строку перебування в Державній установі «Київський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали - до 15.01.2024 включно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави стосовно ОСОБА_8 на більш м`який. При цьому, зазначає, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, обґрунтованість підозри не констатує беззаперечного факту доведеності винуватості особи, а лише вказує на достатність інформації для її існування, при цьому, сторона обвинувачення подала клопотання за відсутності обґрунтованої підозри останньому. Наголошує, що аналіз наданих слідчим доказів на підтвердження надуманої ним підозри засвідчує, що доказів у скоєнні заявленого правопорушення слідчим не надано, а окремі твердження прямо суперечать наданим документам (матеріалам). Зазначає, що його підзахисного було незаконно затримано та утримано без повідомлення його прав у якості затриманого приблизно з 15:00 год. до 16:00 год. 15.08.2023. Вважає, що наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, про які зазначають слідчий та прокурор, є недоведеними прокурором у судовому засіданні. Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, орган досудового розслідування обґрунтовує лише наявністю іншого кримінального провадження, яке перебуває на розгляді Кузнєцовського міського суду Рівненської області, однак, діє презумпція невинуватості, визначена ст.62 Конституції України, а також те, що указане кримінальне провадження перебуває на розгляді суду з 2017 року і на даний час ще не розглянуто. Більше того, в рамках даного кримінального провадження (судова справа №572/3994/16-к) не здобуто жодних відомостей щодо ухилення ОСОБА_8 від суду. Звертає увагу і на те, що сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Наголошує, що однією із підстав вважати, що ОСОБА_8 не збирається уникати слідства та суду є те, що в рамках кримінального провадження він не відмовлявся від надання показань у якості підозрюваного, навпаки, тільки після клопотання сторони захисту слідчий у кримінальному провадженні наважився допитати ОСОБА_8 з приводу повідомленої нової підозри від 15.11.2023. Вказане лише свідчить про щирість ОСОБА_8 до слідства та намагання його донести до органу досудового розслідування, прокурорів, свою позицію та переконати у відсутності протиправних дій з його боку по відношенню до будь-кого із потерпілих. Вважає, що ризик знищення, переховування, спотворення речових доказів, є необґрунтованим та надуманим органом досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_8 не відомо, хто саме є свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, кому саме та про вчинення якого саме злочину повідомлено про підозру тощо. Наголошує, що твердження про можливість впливу ОСОБА_8 на працівників правоохоронних органів є надуманим, жодного підтвердження тому, що правоохоронні органи можуть піддатись впливу зі сторони ОСОБА_8 не надано. Також, необґрунтованим та не конкретизованим є твердження про те, що ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, ні слідчим ні прокурором не надано підтверджень цьому. Вважає, що є нічим необґрунтоване твердження про неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого виду запобіжного заходу. Звертає увагу і на те, що відповідно до характеризуючих даних ОСОБА_8 за місцем свого проживання характеризується позитивно, працелюбний підприємець, який сплачує податки до місцевого бюджету, зразковий батько, не зловживає палінням та алкоголем, жодних заяв та скарг на нього не надходило, є учасником бойових дій, має проблеми зі здоров`ям, що не дозволяє перебувати ОСОБА_8 в умовах тримання під вартою. Крім того, ОСОБА_8 має хвору літню матір ОСОБА_10 , 1942 р.н., яка у 2023 році поховала двох братів, є дитиною війни, має серйозні вади серця та в подальшому потребує підтримки свого сина ОСОБА_8 , оскільки більше доглядати за нею немає кому. Також, в ході судового розгляду клопотання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею не дотримано вимоги ч.6 ст.22 КПК України, так, останній не врахував доводи сторони захисту стосовно соціального стану, зв`язків ОСОБА_8 , стану його здоров`я та вік, а також факти отримання ОСОБА_8 в умовах СІЗО тілесних ушкоджень, що дає об`єктивну можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який. Крім того, вважає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою був зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 183 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисників ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно із ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при продовженні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як убачається з матеріалів судового провадження №296/12196/23, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000373 від 14.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.345, ч.2 ст.146, ст.386 КК України.

15.08.2023 СУ ГУНП в Житомирській області у порядку ст.208 КПК України, за підозрою затримано ОСОБА_8 , якому 16.08.2023 у відповідності до вимог ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

17.08.2023 у відповідності до вимог ст.ст.276-279 КПК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст.189, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

15.11.2023 у відповідності до вимог ст.ст.276-279 КПК України, ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст.189, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.345 КК України

18.08.2023 Корольовським районним судом м. Житомира підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

11.10.2023 Корольовським районним судом м. Житомира підозрюваному ОСОБА_8 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 09.12.2023 включно.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено Корольовським районним судом м. Житомира до 15.01.2024. (ухвала слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11.10.2023 у справі №296/10036/23 про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0000373 від 14.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.345, ч.2 ст.146, ст.386 КК України до п`яти місяців, тобто до 15 січня 2024 року).

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира з клопотанням про продовження застосованого до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За результатами судового розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, на думку апеляційного суду, клопотання слідчого (з доданими до нього матеріалами) є відповідним вимогам ст.199 КПК України, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відомості та обставини, які враховуються при продовженні міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Істотних порушень вимог КПК України в цій частині не встановлено.

Вирішуючи зазначене клопотання слідчого (після відповідного обговорення в судовому засіданні між всіма учасниками провадження, при цьому, підозрюваний та його захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_7 заперечували проти клопотання слідчого), слідчий суддя належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшилися й виправдовують тримання під вартою обвинуваченого.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 можливо причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 с.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом огляду предметів - мобільного телефону потерпілого ОСОБА_12 ; борговою розпискою ОСОБА_12 про позику у ОСОБА_8 56000 доларів США; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_16 про вчинене кримінальне правопорушення; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 07.08.2023; протоколом огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_17 з номером НОМЕР_1 від 07.08.2023; протоколом огляду та вручення потерпілому ОСОБА_16 грошових коштів від 15.08.2023; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 15.08.2023; протокол огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_16 з номером НОМЕР_2 від 15.08.2023; висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_16 за №1415 від 16.08.2023; протоколом проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_16 ; висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_16 за №2909 від 18.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; протоколом огляду предметів - відеозапису наданого УСБУ в Житомирській області,на якому зафіксовані факти побиття ОСОБА_16 та інших осіб; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 ; рапортом заступника начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_21 від 16.08.2023; рапортом старшого оперуповноваженого УСР в Житомирській області ДСР НПУ ОСОБА_22 ; рапортом оперуповноваженого УСБУ в Житомирській області ОСОБА_23 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_22 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_23 ; протоколом проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_22 ; протоколом проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_23 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Наявні у провадженні докази, на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг би вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.189, ч.2 с.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

За таких умов, апеляційні посилання захисника підозрюваного на необґрунтованість повідомленої його підзахисному підозри є на даному етапі провадження передчасними.

Беззаперечних доказів на спростування оголошеної органом досудового розслідування підозри на даний час стороною захисту не надано, відсутні такі (переконливі) докази і в матеріалах провадження.

В свою чергу, відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки ОСОБА_8 , дійшов правильного висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження, інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.189, ч.2 с.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України, є тяжкими та особливо тяжкими правопорушеннями, зокрема санкція за ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

В даному випадку, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, з врахуванням фактичних обставин його вчинення, суті і характеру цього правопорушення, того факту, що правопорушення вчинено за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства або погрозою його застосування, як і значний суспільний резонанс скоєного. На думку апеляційного суду, цей процесуальний ризик є об`єктивно доведеним та дійсно існуючим.

Наведені вище обставини дають достатні підстави стверджувати про обґрунтовану наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, як і вчинити інше кримінальне правопорушення, принаймні з огляду на кількість інкримінованих епізодів.

В даному випадку, є висока вірогідність того, що при застосуванні альтернативної міри запобіжного заходу підозрюваному, останній може незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з метою зміни показів, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню.

Є доведеним і ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час всі речові докази у провадженні органом досудового розслідування не виявлено та не вилучено.

Апеляційні посилання захисника на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними.

В свою чергу, належно враховано слідчим суддею і те, що підозрюваний ОСОБА_8 є раніше не судимий в порядку ст.89 КК України, не перебуває на спеціалізованих обліках, є одруженим, має дитину та на утриманні мати-пенсіонерку (стійкі соціальні зв`язки), є приватним підприємцем, має позитивні характеристики та зареєстроване місце проживання, з урахуванням стану його здоров`я.

Разом з цим, навіть з урахуванням вище зазначеного, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про недостатність інших, більш м`яких запобіжних заходів запобігти вищевказаним ризикам.

На переконання апеляційного суду, докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, виключає можливість обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Як вважає апеляційний суд, виключно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 належним чином забезпечить проведення слідчих та процесуальних дій і виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали продовження перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи слідчого про доцільність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також доводи підозрюваного та його захисника щодо дії запобіжного заходу, як і його зміни, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення клопотання про продовження дії запобіжного заходу та дійшов правильного висновку про продовження підозрюваному ОСОБА_8 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прийняті в цій частині висновки - рішення слідчим суддею є дієвими на даний час, з ними погоджується апеляційний суд, беззаперечних доказів протилежного (неврахування фактичних обставин провадження, відсутність процесуальних ризиків, даних характеризуючих особу, тощо) суду апеляційної інстанції стороною захисту не надано, такі докази відсутні.

Отже, істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

За вказаних обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Одночасно, згідно норм п.3 ч.6 ст.206 КПК України, в тому разі, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву, та вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

З огляду на вище зазначені вимоги КПК України, з урахуванням доводів сторони захисту щодо систематичного фізичного насильства та психологічного тиску на підозрюваного ОСОБА_8 під час його утримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор», що частково та опосередковано підтверджується матеріалами судового провадження, а саме документами, якими засвідчено наявність виявлених у підозрюваного відповідних тілесних ушкоджень, апеляційний суд вважає за необхідне доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» та органу досудового розслідування вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки підозрюваного ОСОБА_8 в умовах утримання в слідчому ізоляторі.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04.12.2023, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 15.01.2024 включно без визначення розміру застави, - без змін.

В порядку п.3 ч.6 ст.206 КПК України доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» та органу досудового розслідування (в особі слідчого, який здійснює досудове розслідування) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки підозрюваного ОСОБА_8 в умовах утримання в слідчому ізоляторі згідно із законодавством. Контроль за виконанням доручення покласти на процесуального прокурора в цьому кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: