Справа № 369/8057/22
Провадження № 1-кп/369/1276/23
В И Р О К

іменем України

16.10.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001136 від 07 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фастівка Білоцерківського району Київської області, який має вищу освіту, одружений, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

06 серпня 2022 року близько 19:00 год., ОСОБА_9 , вийшовши з території свого подвір`я на вулицю за адресою: АДРЕСА_1 , та тримаючи в руках обрізки лінолеуму, який застосовують для покриття для підлоги, побачивши біля вказаної адреси потерпілу ОСОБА_8 , яка здійснювала торгівлю продукції власного вирощування і в цей час сиділа на стільці за лотком із городиною, на ґрунті неприязних відносин, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень вказаній особі, стоячи навпроти неї, жбурнув в неї обрізками лінолеуму, після чого правою рукою схопив потерпілу ОСОБА_8 за одяг та силою потягнув до себе, від чого остання впала на праву ногу. У подальшому ОСОБА_9 схопив правою рукою стілець, на якому сиділа потерпіла ОСОБА_8 , та завдав ним їй декілька ударів по правій частині тулуба та по правому передпліччі. Коли потерпіла ОСОБА_8 підвелась, ОСОБА_9 завдав їй декілька ударів по лівій руці, а потім здійснив один удар стільцем по пальцях правої руки, якою вона закривалася від ударів.

У результаті протиправних дій ОСОБА_9 потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у виді синців та саден верхніх лівої та правої нижньої кінцівок, синців молочних залоз, що відповідно до висновку експерта № 91 від 25 серпня 2022 року є легкими тілесними ушкодженнями.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , а також цивільний позов потерпілої не визнав, при цьому не заперечував факт конфлікту із потерпілою ОСОБА_8 у вказаний день, оскільки стверджував, що це потерпіла вдарила його табуреткою двічі, а він завдав їй удари у відповідь. Пояснив, що того дня вийшов з будинку викинути сміття, порівнявшись з потерпілою, яка торгувала на базарі, на відстані 15 м, пройшов повз неї, в цей час вона почала на його адресу вигукувати нецензурну лексику, він повернувся і жбурнув в її бік лінолеум який ніс на сміття, потім підійшов збоку до потерпілої та нахилився позбирати його з асфальту. В цей час потерпіла взяла табурет на якому сиділа і нанесла йому ним один удар в голову, потім він побачив, що вона знову замахнулась і він підняв ліву руку, щоб завадити удару, а правою рукою вихопив стілець і почав захищатись, наносячи потерпілій удари стільцем, кількість яких він не пам`ятає, також не пам`ятає куди саме бив потерпілу. Потім за потерпілу заступився якийсь чоловік і вдарив його, тоді він почав тікати до себе додому. Зазначив, що йому також були заподіяні тілесні ушкодження, але він за медичною допомогою не звертався та відповідно заяв до правоохоронних органів з цього приводу не подавав. Картає себе виключно за те, що не стримався.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що час від часу здійснює торгівлю товарами власного вирощування на вулиці Святоюріївській у м. Вишневе Бучанського району Київської області. На вулиці розташовані приватні будинки, рух людей тут інтенсивний, оскільки вулиця розташована біля зупинки маршруток і станції електропоїздів. 06 серпня 2022 року вона прибула сюди з метою торгівлі близько 15 год. Вона розташувалася біля забору приватного будинку АДРЕСА_1 , який є подвір`ям сестри ОСОБА_9 , якого вона попередньо візуально знала, оскільки той і сам інколи продавав на вулиці свою продукцію. Вона розклала на столику свою городину і сиділа на стільці. Коли з із сусіднього подвір`я вийшов ОСОБА_9 , то у нього в руках було сміття, в тому числі шматок брудного лінолеуму, який він, проходячи повз неї, почав обтрушувати над її товарами. Вона зробила йому зауваження, аби він припинив свої дії, у відповідь на що ОСОБА_9 жбурнув цей лінолеум їй в обличчя, потім потягнув її за верхній одяг і штовхнув, від чого її столик із городиною перевернувся і вона сама впала на асфальт на лівий бік. В подальшому ОСОБА_9 почав бити її стільцем, на якому вона сиділа. Вона намагалася закритися рукою, проте він завдав їй 6-7 ударів по лівій стороні тулуба та по голові. Припинити бійку допоміг чоловік у військовій формі, а також хтось викликав поліцію, тому, побачивши патрульних поліцейських, ОСОБА_9 забіг на своє подвір`я і нікого не впускав. Вранці наступного дня вона звернулася до лікарні. ОСОБА_9 залякує і агресивно ставиться до всіх людей, які здійснюють торгівлю на вказаній вулиці, труїть всіх димом від спаленого сміття. Його всі побоюються, факти сварок і конфліктів з ОСОБА_9 були неодноразовими.

Допитана свідок ОСОБА_11 надала суду свідчення про те, що з потерпілою та обвинуваченим вона раніше знайома, відносини нормальні, а саме з потерпілою торгує на стихійному ринку поблизу місця проживання обвинуваченого. Того дня, обвинувачений ОСОБА_9 , повертаючись із смітника зробив зауваження потерпілій, яка торгувала на стихійному ринку, між ними почалась словесна перепалка з приводу забору і потерпіла його «послала», на що обвинувачений жбурнув на неї лінолеум, який тримав в руках. Після цього потерпіла взяла стільчик на якому сиділа і замахнулась на обвинуваченого, в цей час він вихопив стільчик і вдарив ним потерпілу мабуть в область правої частини руки, між ними почалась бійка. В цю бійку в подальшому втрутились двоє хлопців, які били обвинуваченого, чим закінчився конфлікт вона не бачила і повною мірою за перебігом конфлікту не спостерігала, так як продавала свій товар і відволікалась.

У судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та вирішити питання про речові докази.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 просила визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та заявлений цивільний позов про відшкодування заподіяної шкоди задовольнити повністю.

Захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просив визнати його підзахисного невинуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, у зв`язку з недоведеністю матеріалами провадження винуватості ОСОБА_9 у вчиненому та виправдати, а в задоволенні цивільного позову потерпілої відмовити. При цьому, просив врахувати поведінку потерпілої, яка спровокувала конфлікт, вважав, що обвинувачений перевищив межі необхідної оборони та захищався. Зазначив, що обвинувачений є військовим пенсіонером, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обвинувачений ОСОБА_9 просив у пред`явленому обвинуваченні його виправдати, а цивільний позов потерпілої залишити без задоволення.

У судовому засіданні прокурор просив викликати для допиту свідка ОСОБА_12 , у зв`язку з чим в судове засідання остання викликалась судом неодноразово, проте не з`явилась до суду. Крім того, ухвалу суду про здійснення судового приводу свідка ОСОБА_12 , не виконано. Враховуючи неодноразову неявку в судове засідання свідка ОСОБА_12 на численні виклики суду та неможливість прокурора забезпечити її участь у судовому засіданні, прокурора було обмежено в часі стосовно забезпечення участі вказаного свідка під час судового розгляду та в подальшому виклик цього свідка до суду припинено, вважаючи, що прокурор своє право реалізував.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_9 щодо не визнання своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується наступними доказами безпосередньо дослідженими під час судового розгляду в їх сукупності, зокрема, даними, що містяться у:

-витязі з єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0001136 від 07 серпня 2022 року, згідно із яким 06 серпня 2022 року від громадянки ОСОБА_8 надійшла заява про спричинення їй чоловіком, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тілесних ушкоджень (а.п. 53-54);

-протоколі прийняття усної заяви про кримінальне правопорушення від 06 серпня 2022 року про побиття ОСОБА_8 чоловіком, який проживає за вищевказаною адресою (а.п. 58-59);

-рапорті чергового ВП № 1 Бучанського РУП від 06 серпня 2022 року про виклик поліції у зв`язку із побиттям громадянки ОСОБА_8 (а.п. 58);

-протоколі огляду місця події від 08 серпня 2022 року, а саме частина вулиці Святоюріївська навпроти будинку 6, м. Вишневе Бучанського району Київської області, (а.п. 61-62);

-висновку експерта № 91 від 25 серпня 2022 року, згідно із яким у ОСОБА_8 констатовано легкі тілесні ушкодження у виді синців та саден верхніх лівої та правої кінцівок, синців молочних залоз (а.п. 67);

-довідка № 2127 від 07 серпня 2022 року видана ОСОБА_8 черговим лікарем КНП «Лікарня інтенсивного лікування Боярської міської ради» (а.п. 68);

-протоколу проведення слідчого експерименту від 30 серпня 2022 року з фототаблицею до нього за участю потерпілої ОСОБА_8 , яка розповіла про події та обставини її побиття ОСОБА_9 (а.п. 69-73, 74-84);

-висновку експерта № 165Д від 30 серпня 2022 року про відповідність між вказаним на слідчому експерименті механізмом завдання потерпілій ОСОБА_9 ударів та виникненням у неї від падіння з положення сидячи на праве коліно набряку правого колінного суглобу з крововиливами в правій підколінній ямці. Від не менш як трьох ударів стільцем могли виникнути садно на фоні синця правого плеча та два смугастих садна біля заднього краю лівої пахвової западини, синець правої кисті (а.п. 85).

Надані стороною обвинувачення вищезазначені докази безпосередньо досліджені судом, є належними, допустимими та достатніми з огляду на положення чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Суд бере до уваги пояснення потерпілої ОСОБА_8 , які є послідовними, логічними та узгоджуються з іншими доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме з даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 30 серпня 2022 року, висновків експертів, та покладає їх в основу вироку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у заподіянні легких тілесних ушкоджень, поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії ч. 1 ст. 125 КК України.

Суд зауважує, що судовий розгляд проведено у відповідності з вимогами ст. 337 КПК України, а саме в межах пред`явленого обвинувачення.

Твердження захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про відсутність в матеріалах провадження доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_9 у вчиненому не заслуговують на увагу та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Суд зауважує, що будь-яких клопотань стосовно належності чи допустимості досліджених в судовому засіданні доказів, стороною захисту не заявлено.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника про віктимну поведінку потерпілої, а саме те, що вона перша нанесла удар обвинуваченого, тобто першою вчинила дії насильницького характеру по відношенню до обвинуваченого, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, відповідно підстав вважати, що в діях обвинуваченого ОСОБА_9 мала місце необхідна оборона, оскільки він захищався, з огляду на положення ст. 36 КК України суд немає.

Так, з пояснень допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 вбачається, що після того, як обвинувачений зробив зауваження потерпілій і вона його «послала», він жбурнув в неї лінолеум, який тримав в руках, після цього потерпіла взяла стільчик на якому сиділа і замахнулась на обвинуваченого, в цей час він вихопив стільчик і вдарив ним потерпілу мабуть в область правої частини руки та між ними почалась бійка. Тобто, з пояснень свідка ОСОБА_11 видно, що потерпіла лише замахнулась на обвинуваченого. Інших доказів, які б свідчили про те, що обвинувачений отримав тілесні ушкодження від потерпілої і остання першою вчинила насильницькі дії по відношенню до нього, в судовому засіданні не встановлено.

Суд звертає увагу, що в ході судового розгляду сторона захисту не долучала будь-які докази, які б свідчили про те, що: обвинувачений ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, звертався за медичною допомогою до медичного закладу, проходив лікування чи звертався з заявою до правоохоронних органів з цього приводу.

При цьому, судом враховано, що віктимна поведінка, що виявляється у будь-якій іншій формі, відмінній від суспільно небезпечного посягання, та яка спровокувала насильство з боку інших осіб, не виключає того, що особа опиниться в обстановці необхідної оборони (ст. 36 КК України).

Підстав для ухвалення виправдувального вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_9 за результатами судового розгляду, судом не встановлено.

Відповідно до положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком ч. 1 ст. 125 КК України, дані про особу обвинуваченого, який на обліках лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є військовим пенсіонером, одружений, за місцем проживанням характеризується посередньо, а з характеристики місцевих правоохоронних органів убачається його негативна характеристика, оскільки він систематично порушує громадський порядок і спокій громадян, неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, проте раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, відповідно до статей 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Тому на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_9 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі, що дорівнює максимальній межі вказаній в санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому та обранні виду й розміру покарання суд враховує положення ст. 56, 57 КК України, зокрема те, що обвинувачений є особою, яка досягла пенсійного віку.

Поряд з цим, потерпілою ОСОБА_8 заявлений цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якому вона просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної школи 50 000,00 грн та матеріальні збитки у розмірі 4798,40 грн.

Розглядаючи заявлений цивільний позов, суд приходить до наступного.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує положення ст. 129 КПК України та бере до уваги доведеність підстав та розміру заявленого цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України - особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. В частині 5 цієї статті зазначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Зі змісту позовної заяви убачається, що потерпіла просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 4798, 40 грн., а саме: пошкоджений товар власного вирощування на суму 1335 грн, вартість ксерокопій і фото, долучених до матеріалів провадження, з місця події, витрати на лікування у розмірі 2803, 40 грн., за проїзд до лікарні та до суду на суму 390 грн.

Водночас будь-які докази на підтвердження вартості городини і товару, який вона продавала, потерпіла ОСОБА_8 не надала. Їх оцінка ґрунтується виключно на довільних твердженнях потерпілої. Як і не надано документів, які би підтверджували факти і вартість здійснених ОСОБА_8 поїздок до лікарні та на судові засідання.

Що ж стосується документів про витрати на лікування, то їх зміст не дає підстав стверджувати поза розумним сумнівом про те, що ці витрати і придбані лікарські препарати, спрямовані на подолання наслідків саме тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_9 в ході інкримінованих йому подій.

Так, до первинної позовної заяви ОСОБА_8 додала копію довідки про результати її огляду 09 серпня 2022 року, зміст якої засвідчує її звернення до медичної установи та встановлення їй діагнозу і констатацію тілесних ушкоджень.

Проте дані про лікарські призначення із вказівкою необхідних препаратів та квитанції про їх придбання відсутні. Як і не міститься в додатках до уточненої позовної заяви потерпілої даних про придбання ліків, пов`язаних із усуненням наслідків її побиття ОСОБА_9 .

Зокрема, у довідці від 28 жовтня 2022 року йдеться про те, що ОСОБА_8 у вказану дату звернулася до чергового невропатолога Київської міської клінічної лікарні № 8 зі скаргами на головний біль, ломоту в тілі та підвищений артеріальний тиск, у зв`язку із чим у документі вказано, що у потерпілої має місце гіпертонічна хвороба першого ступеня, перенесена закрито черепно мозкова травма, струс головного мозку. Будь-яких призначень медичних препаратів не зазначено.

До вказаної довідки долучено ксерокопію розрахункової квитанції із зазначенням назв і вартості ліків, однак їх зв`язок із констатованими фактами в довідці не убачається. Відсутні будь-які реквізити, печатки чи підписи, які би давали можливість вважати цей документ рецептом або лікарським призначенням.

За таких обставин у суду відсутні підстави встановити причинно-наслідковий зв`язок про те, що здійснені ОСОБА_8 витрати на наведені у ксерокопіях документів препарати стосувалися усунення наслідків заподіяння їй в ході інкримінованих ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Зміст товарного чеку на суму 270 грн як підтвердження витрат на ксерокопії та друк фото засвідчує лише сплачену вартість, однак без зазначення назви послуг і покупця.

Таким чином, та з огляду на положення ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої в частині матеріальної шкоди не знайшли свого підтвердження, а тому у задоволенні позовних вимог в частині матеріальної шкоди належить відмовити.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої моральної шкоди в сумі 50 000 грн, суд враховує таке.

Зі змісту ст. 23 ЦК України слідує, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі і у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої; у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

У роз`ясненнях постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» йдеться про те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд вважає, що потерпіла ОСОБА_8 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено спричинення їй протиправними діями обвинуваченого страждань у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї з боку обвинуваченого, у душевних стражданнях, яких потерпіла зазнала із-за спричинення їй обвинуваченим тілесних ушкоджень, винуватість обвинуваченого в вчиненні дій щодо потерпілої, що потягли вказані наслідки, судом встановлена.

Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, відповідно яким розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як видно з роз`яснень положень п. 9 ППВСУ за №4 від 31.03.1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, знов таки - суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням викладеного, виходячи з душевних страждань, перенесених потерпілою, зміни на певний період часу її життєвого укладу, порушення її спокою, додаткових зусиль, необхідних для організації свого життя у вказаний період, суд вважає розумним та справедливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди у розмірі 6000 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались, у тому числі запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 100, 127, 128, 129, 369, 370, 373, 374, 376, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_8 моральну шкоду у сумі 6000 (шість тисяч) грн.

У решті позовних вимог потерпілої ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди із обвинуваченого ОСОБА_9 відмовити.

Речовий доказ: дерев`яний стілець, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 повернути їй же як власнику, залишивши в розпорядженні останньої.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1