Справа № 461/9721/23
Провадження № 1-кс/461/6444/23
УХВАЛА

про арешт майна

15.11.2023 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,

встановив:

слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001178 від 12.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Прокурор відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту у виді заборони користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій з транспортним засобом, а саме на фургон марки «Renault Premium 450.19» р.н. НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію, є ТзОВ «Транспортні системи», розташоване за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 6/24, м. Львів, вул. Єрошенка, 28, в складі причепа марки «Samro CD 19PJPE» р.н. НОМЕР_2 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію, є також ТзОВ «Транспортні системи».

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на те, що фургон марки «Renault Premium 450.19» р.н. НОМЕР_1 , в складі причепа марки «Samro CD 19PJPE» р.н. НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Оскільки на даному транспортному засобі наявні сліди злочину, він у подальшому буде залучений для проведення слідчих та процесуальних дій, зокрема експертиз, а тому необхідно забезпечити зберігання цього речового доказу шляхом накладання арешту на нього. Без надання експертам фургону марки «Renault Premium 450.19» р.н. НОМЕР_1 , в складі причепа марки «Samro CD 19PJPE» р.н. НОМЕР_2 , останні будуть позбавлені можливості встановити технічний стан транспортного засобу, а також механізм настання дорожньо-транспортної пригоди, що, у свою чергу, не дасть можливості встановити причину ДТП. Передача на зберігання автомобіля власнику чи іншим уповноваженим на те особам, створює загрозу знищення слідів злочину, у тому числі шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

Прокурор у судове засідання не з`явився, згідно прохальної частини клопотання, просить провести розгляд за його відсутності.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України). На підставі наведеної норми, вважаю за можливе провести розгляд клопотання за відсутності слідчої та прокурора, які не з`явились у судове засідання.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання частково заперечив. Пояснив, що у разі задоволення клопотання у повному обсязі ТзОВ «Транспортні системи»буде завдано матеріальних збитків, оскільки у причепі наявний товар з обмеженим терміном зберігання. За таких обставин представник просив відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на причеп марки «Samro CD 19PJPE» р.н. НОМЕР_2 .

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, приходжу до висновку, що таке підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведене.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.

Частинами 1 та 2 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 наведеної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Статтями 7 та 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам та критеріям встановленим ст. 171 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється з приводу того, що 12.11.2023 року близько 16:05 год. на автодорозі М06 сполученням «Київ Чоп» 536 км + 800 м, поблизу села Підбірці Львівського району, Львівської області, відбулася ДТП (зіткнення транспортних засобів) за участі фургона марки «Renault Premium 450.19», р.н. НОМЕР_1 , та причепа марки «Samro CD 19PJPE», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , 1961 р.н., який перебував у стані алкогольного сп`яніння, автомобіля марки «Citroen C4 Picasso», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також автомобіля марки «Citroen C4 Picasso», р.н. НОМЕР_4 із причепом «АМС 500», р.н. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Внаслідок ДТП пасажири ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження, діагноз: травматичний САК, госпіталізована у реанімацію, малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , водій ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження та госпіталізовані у лікувальний заклад.

12.11.2023 року під час огляду місця пригоди був виявлений і описаний фургон марки «Renault Premium 450.19» р.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно, свідоцтва про реєстрацію, є ТзОВ «Транспортні системи», розташоване за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 6/24, м. Львів, вул. Єрошенка, 28, в складі причепа марки «Samro CD 19PJPE» р.н. НОМЕР_2 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію, також є ТзОВ «Транспортні системи».

З метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення вказаний транспортний засіб було тимчасово вилучено та доставлено на територію стоянки ТЗОВ «Транс Компані», що розташована за адресою: автодорога Київ-Чоп 0 км+550 м.

13.11.2023 року фургон марки «Renault Premium 450.19» р.н. НОМЕР_1 , в складі причепа марки «Samro CD 19PJPE» р.н. НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Наведені вище доводи та мотиви, а також обставини встановлені в ході розгляду клопотання вказують на те, що майно з приводу якого подане клопотання, відповідає критеріям визначеним у ст.170 КПК України, в частині наявності правових підстав для застосування запропонованого заходу забезпечення кримінального провадження та досягнення мети (завдань) арешту.

Також, слід відзначити те, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку про те, що застосування до ухвал слідчого судді про накладення арешту положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду.

Розглядаючи подане клопотання та наводячи мотиви ухваленого рішення, зокрема у контексті змісту відповідних доказів, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Ухвалюючи рішення за клопотанням, враховую також і те, що орган досудового розслідування повинен дотримуватись певних меж, задля забезпечення таємниці досудового розслідування, з метою досягнення дієвості та мети кримінального провадження.

Надаючи оцінку доводам представника власника майна адвоката ОСОБА_3 приходжу до переконання, що такі слід відхилити. Так, звертаючись до суду з поданим клопотанням, прокурор просить накласти арешт на фургон марки «Renault Premium 450.19» р.н. НОМЕР_1 , в складі причепа марки «Samro CD 19PJPE» р.н. НОМЕР_2 , який полягає у виді заборони користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій з даним транспортним засобом, тобто про необхідність накладення арешту на зміст причепа (його багаж), прокурор не вказує. Таким чином, прокурор просить накласти арешт на згаданий транспортний засіб з метою залучений такого для проведення слідчих та процесуальних дій, зокрема експертиз, що ніяк не перешкоджає ТзОВ «Транспортні системи» у доступі до предметів, які знаходяться у причепі марки «Samro CD 19PJPE» р.н. НОМЕР_2 , а також не перешкоджає слідчому чи прокурору невідкладно повернути товар який перевозився у транспортному засобі власнику.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи доведення слідчим обставин, визначених ст.ст. 170, 171 КПК України, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для учасників провадження та третіх осіб, приходжу до висновку, що наявні належні законні правові підстави для арешту майна, оскільки накладення арешту на майно, а саме фургон марки «Renault Premium 450.19» р.н. НОМЕР_1 , в складі причепа марки «Samro CD 19PJPE» р.н. НОМЕР_2 ,забезпечить його збереження для подальшого залучення до проведення слідчих та процесуальних дій, зокрема експертиз.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, з позбавленням права користування, розпорядження та проведення обліково-реєстраційних операцій, на фургон марки «Renault Premium 450.19» д.р.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію є ТзОВ «Транспортні системи», розташоване за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 6/24, м. Львів, вул. Єрошенка, 28, в складі причепа марки «Samro CD 19PJPE» р.н. НОМЕР_2 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію, також є ТзОВ «Транспортні системи», що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 6/24, м. Львів, вул. Єрошенка, 28.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні невідкладно повідомити усіх заінтересованих осіб (володільця) про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1