Вирок

Іменем України

13 листопада 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000104 від 11.07.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Варачине Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України разом з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої встановлено, що

Згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131(ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

20.02.2014 Російською Федерацією розпочато збройну агресію проти України шляхом порушення ЗС РФ всупереч міжнародно-правовим зобов`язанням РФ порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму відповідно до Угоди між Україною і РФ про статус та умови перебування Чорноморського флоту РФ на території України від 28 травня 1997 року, для блокування військових частин ЗСУ.

У подальшому 24.02.2022 о 5 год. президентом РФ ОСОБА_6 оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. ЗС РФ, що діяли за наказом керівництва РФ, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська РФ сухопутним шляхом зайшли на суверенну територію України.

Так, на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом застосування зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Житомирській, Київській, Чернігівській, Херсонській, Миколаївській, Харківській, Сумській, інших областях та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об`єкти, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснюють окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на ЗО діб, який востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 № 451/2023 продовжено з 18.08.2023 строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_4 , будучи активним Інтернет користувачем, у лютому 2012 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) особисто створив власний акаунт у соціальній мережі «Одноклассники» під нікнеймом « ОСОБА_7 », прив`язаний до абонентського номеру оператора електронних комунікацій «ВФ Україна» НОМЕР_1 , що має Інтернет-адресу « ІНФОРМАЦІЯ_8 », доступ до перегляду змісту якого будь-якими іншими користувачами соціальної мережі «Одноклассники» не обмежено, та як єдиний користувач мав у ньому функціональні можливості безпосередньо публікувати та видаляти пости, публікації, фото, відео матеріали.

При цьому, будучи обізнаним про блокування доступу до російської соціальної мережі «Однокласники» на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеного в дію Указом Президента України від 15.05.2017 № 133, та продовженого на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2020, затвердженого Указом Президента України від 14.05.2020 № 184, використовуючи спеціалізоване розширення для Інтернет-браузеру « ІНФОРМАЦІЯ_9 » для обходу блокування, умисно, цілеспрямовано, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер даної соціальної мережі через можливість поширення інформації у всесвітній мережі «Інтернет» серед невизначеного кола осіб, користувався власною сторінкою у соціальній мережі «Одноклассники» шляхом ознайомлення з текстовими та відеоматеріалами, аудіозаписами та зображеннями, розміщеними іншими користувачами вказаної соціальної мережі, та їх поширенням.

Так, у період часу з 19 год. 30 хв. по 20 год. 30 хв. 03.10.2022 (точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось за можливе), ОСОБА_4 ознайомився з публікацією в соціальній мережі «Одноклассники», розташованою за Інтернет-адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_2 , яка містить допис у вигляді тексту, що розпочинається словами: «Я могу понять украинцев. Но хоть убейте, граждан России, осуждающих ОСОБА_9 , понять не в силах», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на поширення через мережу Інтернет матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.При цьому, ОСОБА_4 , будучи активним користувачем мережі Інтернет та достеменно обізнаним з особливостями функціональних можливостей соціальної мережі «Одноклассники», вподобав текстову інформацію вищевказаних публікацій та з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України, з метою їх поширення серед невизначеного кола осіб, вирішив їх поширити на своїй особистій сторінці.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, у період часу з 19 год. 30 хв. по 20 год. 30 хв. 03.10.2022 (точного часу досудовим розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з використанням власного ноутбуку марки «Lenovo», s/n: L3-MK751 08/09 з встановленим на ньому відповідним програмним забезпеченням, а також з доступом до всесвітньої мережі Інтернет, керуючись мотивами підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою ознайомлення з відповідною інформацією невизначеного кола осіб, в умовах воєнного стану, з власного облікового запису соціальної мережі «Одноклассники» шляхом проставляння відмітки «Класс» здійснив поширення публікації, розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_4 за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, користувачем соціальної мережі «Одноклассники» під ім`ям « ОСОБА_10 », яка містить допис у вигляді тексту, що розпочинається словами: «Я могу понять украинцев. Но хоть убейте, граждан России, осуждающих ОСОБА_9 , понять не в силах».

Таким чином, вищезазначена публікація розміщена ОСОБА_4 на сторінці його облікового запису в соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_7 » та, виходячи з функціоналу соціальної мережі «Одноклассники», була візуально сприйнята невизначеною кількістю користувачів соціальної мережі «Одноклассники», зокрема його друзями та підписниками.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у тому, що він за вищевикладених обставин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, поширив матеріали, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

В подальшому, у період часу з 18 год. 00 хв. по 19 год. 30 хв. 10.11.2022 (точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось за можливе), ОСОБА_4 ознайомився з публікацією в соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованою за Інтернет-адресою ІНФОРМАЦІЯ_6 яка містить відео матеріал, що супроводжується словами автора: «в уставе ООН есть такая статья, разрешающая проведение российской спецоперации на Украине, согласно уставу ООН, россия не вышла за пределы международного законодательства и ничего не нарушила...», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне поширення через мережу Інтернет матеріалів, у яких міститься визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

При цьому, ОСОБА_4 , будучи активним користувачем мережі Інтернет та достеменно обізнаним з особливостями функціональних можливостей соціальної мережі «Одноклассники», вподобав текстову інформацію вищевказаних публікацій та з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України, з метою їх поширення серед невизначеного кола осіб, вирішив їх поширити на своїй особистій сторінці.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, у період часу з 18 год. 00 хв. по 19 год. 30 хв. 10.11.2022 (точного часу досудовим розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з використанням власного ноутбуку марки «Lenovo», s/n: L3-MK751 08/09 з встановленим на ньому відповідним програмним забезпеченням, а також з доступом до всесвітньої мережі Інтернет, керуючись мотивами підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою ознайомлення з відповідною інформацією невизначеного кола осіб, в умовах воєнного стану, з власного облікового запису соціальної мережі «Одноклассники» шляхом проставляння відмітки «Класс» здійснив поширення публікації, розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_7 за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, користувачем соціальної мережі «Одноклассники» під ім`ям « ОСОБА_11 », яка містить відео матеріал, що супроводжується словами автора: «в уставе ООН есть такая статья, разрешающая проведение российской спецоперации на Украине, согласно уставу ООН, россия не вышла за пределы международного законодательства и ничего не нарушила...».

Таким чином, вищезазначена публікація розміщена ОСОБА_4 на сторінці його облікового запису в соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_7 » та, виходячи з функціоналу соціальної мережі «Одноклассники», була візуально сприйнята невизначеною кількістю користувачів соціальної мережі «Одноклассники», зокрема його друзями та підписниками.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у тому, що він за вищевикладених обставин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, повторно поширив матеріали, у яких міститься визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України надійшов до Корольовського районного суду м. Житомира разом з угодою про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 13 жовтня 2023 року під час досудового розслідування між прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 11.07.2023, ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, які викладені в повідомленні про підозру та в угоді, зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в судовому провадженні.

Угодою визначено узгоджене покарання із урахуванням положень ст. 65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого визнано щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Сторонами враховано, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, згідно з ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого та тяжкого злочинів, ОСОБА_4 раніше не судимий, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з врахуванням чого сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді трьох років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 3 ст. 436-2 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.

Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду та просив суд її затвердити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, дав показання про обставини вчинення кримінальних правопорушень. Зазначив, що вірно розуміє зміст обвинувачення, яке йому пред`явлено, і визнає себе винуватим саме у тих діях, що викладені в угоді про визнання винуватості.

Сторони угоди підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Згідно з ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України є нетяжким та тяжким злочинами, провадження не здійснюється щодо юридичної особи та у провадженні не бере участь потерпілий, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог вказаної статті.

Зі змісту угоди про визнання винуватості від 13 жовтня 2023 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України як поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та поширення матеріалів, у яких міститься визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчиненому повторно; умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання стосовно речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України, ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію та вилучити у власність держави належний ОСОБА_4 , ноутбук марки «Lenovo», s/n: L3-MK751 08/09 із зарядним пристроєм.

Арешт, накладений ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25.08.2023 наноутбук марки «Lenovo», s/n: L3-MK751 08/09 із зарядним пристроєм, залишити в силі.

Підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 373-375, 394, 468, 472-475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 13 жовтня 2023 року про визнання винуватості між прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за цим законом:

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Застосувати спеціальну конфіскацію та вилучити у власність держави належний ОСОБА_4 , ноутбук марки «Lenovo», s/n: L3-MK751 08/09 із зарядним пристроєм.

Арешт, накладений ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25.08.2023 наноутбук марки «Lenovo», s/n: L3-MK751 08/09 із зарядним пристроєм, залишити в силі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження вручити повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1