Справа № 451/1772/23
Провадження № 1-кп/451/133/23
ВИРОК

іменем України

21 грудня 2023 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

Справа № 451/1772/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали кримінального провадження за № 0000039 від 08.05.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хмільно Радехівського району Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз - 22.06.2015 Макарівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, покарання відбув, під вартою з 28.11.2023

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129, ст. 395 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

захисту - обвинувачений ОСОБА_3

учасники провадження - потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурора, обвинуваченого

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 - 06.05.2023 близько 21.00 год. перебуваючи за місцем свого проживання в будинку, що в АДРЕСА_1 під час словесного конфлікту із своєю матір`ю ОСОБА_6 , умисно наніс їй декілька ударів кулаками по голові та ногами по тілу останньої, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітки - переломів 10-11 ребер зліва, синців на обличчі, синців у поперековій ділянці, які за ступенем тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 - 06.05.2023 близько 21:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання в будинку, що в АДРЕСА_1 вступив у словесний конфлікт із своїм братом ОСОБА_5 , який виник на побутовому грунті, під час якого наніс йому два удари кулаком правої руки в обличчя, внаслідок яких потерпілий ОСОБА_5 впав на підлогу, після чого обвинувачений взяв у руки кухонний ніж, сів на лежачого на спині ОСОБА_5 та силою почав тиснути лезом цього ножа в ліву частину грудної клітки в область серця, спричинивши при цьому останньому тілесні ушкодження у вигляді одного синця в правій та лівій навколоорбітальних ділянках, одного синця на передній поверхні грудної клітки зліва, що відноситься до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Такими діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 - 06.05.2023 близько 21:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання в будинку, що в АДРЕСА_1 вступив у словесний конфлікт із своїм братом ОСОБА_5 , який виник на побутовому грунті, під час якого наніс йому два удари кулаком правої руки в обличчя, внаслідок яких потерпілий впав на підлогу, після чого, обвинувачений взяв у руки кухонний ніж, сів на лежачого на спині ОСОБА_5 та силою почав тиснути лезом цього ножа в ліву частину грудної клітки в область серця та висловлював погрози вбивством у сторону потерпілого, що в свою чергу було сприйняте ним як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю.

Такими діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України погроза вбивством, так як у потерпілого були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ухвали Радехівського районного суду Львівської області від 27.03.2023 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік із наступними обмеженнями: забороною виходу з будинку за місцем проживання в АДРЕСА_1 з 22:00 год. до 06:00 год. щоденно; забороною відвідування торгових закладів де продаються спиртні напої на розлив; забороною виїзду за межі Червоноградського району Львівської області без повідомлення відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області; зобов`язано з`являтися кожної першої та останньої п`ятниці місяця до 11 год. 00хв. на реєстрацію у поліцейську станцію Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області, що знаходиться за адресою: смт.Лопатин вул. Центральна 15. Незважаючи на встановлені обмеження та будучи достовірно обізнаним з обмеженнями, встановленими йому рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_3 з 08.05.2023 з метою ухилення від адміністративного нагляду, без повідомлення відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області, залишив місце свого проживання, що в АДРЕСА_1 та поїхав у м. Київ, при цьому не з`являвся на реєстрацію у поліцейську станцію Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України, а саме порушив правила адміністративного нагляду - самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Додатково показав, що 06.05.2023 близько 21.00 год. перебуваючи за місцем свого проживання в будинку, що в АДРЕСА_1 під час словесного конфлікту із своєю матір`ю ОСОБА_6 наніс їй декілька ударів кулаками по голові та ногами по тілу останньої, після чого у нього виник словесний конфлікт із братом ОСОБА_5 , під час якого він наніс йому два удари кулаком правої руки в обличчя, внаслідок яких потерпілий ОСОБА_5 впав на підлогу, а він взяв кухонний ніж, сів на лежачого на спині ОСОБА_5 та силою почав тиснути лезом цього ножа в ліву частину грудної клітки в область серця та при цьому дійсно погрожував йому вбивством. Крім того, показав, що згідно ухвали Радехівського районного суду Львівської області від 27.03.2023 йому встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік із забороною виходу з будинку за місцем проживання в АДРЕСА_1 з 22:00 год. до 06:00 год. щоденно; забороною відвідування торгових закладів де продаються спиртні напої на розлив; забороною виїзду за межі Червоноградського району Львівської області без повідомлення відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області; зобов`язано з`являтися кожної першої та останньої п`ятниці місяця до 11 год. 00хв. на реєстрацію у поліцейську станцію Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області, що знаходиться за адресою смт.Лопатин вул.Центральна 15. Незважаючи на встановлені обмеження він із 08.05.2023 залишив місце свого проживання, що в АДРЕСА_1 та поїхав у м. Київ, при цьому не з`являвся на реєстрацію у поліцейську станцію Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати. Крім того, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України йому зрозумілий.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо міри покарання, то просять суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у заподіянні потерпілій ОСОБА_6 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Його дії кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 122 КК України.

Крім того, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у заподіянні потерпілому ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження. Його дії кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім того, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у погрозі вбивством, так як у потерпілого ОСОБА_5 були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози. Його дії кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 129 КК України.

Крім того, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні самовільного залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду. Його дії кваліфіковані вірно за ст. 395 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, вчинений злочини за ч. 1 ст. 122 КК України класифікуються як нетяжкий злочин, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129, ст. 395 КК України є кримінальним проступком, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, посередню характеристику, розлучений, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття; обставиною, яка обтяжує покарання кримінальне правопорушення вчинене щодо особи похилого віку та щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи позицію сторони обвинувачення та думки потерпілих, які викладені у їхніх письмових заявах, а саме потерпілі щодо міри покарання відносно ОСОБА_3 просять суворо не карати; відношення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи, що кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_3 згідно ст. 12 КК України, а саме за ч. 1 ст. 122 КК України є нетяжким злочином, за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129, 395 КК України є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаних кримінальних правопорушень, спосіб їх вчинення, мету та мотив вказаних діянь, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні кримінальних правопорушень, розкаюється у вчиненому, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, характеризуючі дані на обвинуваченого, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України не вбачає, а тому, йому слід призначити покарання, передбачене санкціями ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі, ч. 1 ст. 129, ст. 395 КК України у виді арешту, ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу та із врахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження нових кримінальних правопорушень, а також соціальної реабілітації;

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Згідно з п.2 ч.4 ст.374 КПК у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, рішення про залік досудового тримання під вартою. За змістом ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Отже початок строку відбування обвинуваченому ОСОБА_3 слід обчислювати з 28.11.2023 - дати затримання згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 28.11.2023 та на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 28.11.2023 року до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

В ході досудового розслідування ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 30.11.2023 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.01.2024 включно; підстав для його скасування чи зміни немає, тому його слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 615 КПК України, суд -

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129, ст. 395 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 ( один) рік;

- за ч. 1 ст. 129 КК України у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців;

- за ст. 395 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці;

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 ( один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 28.11.2023 з 08 год. 50 хв. ( протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 28.11.2023).

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення з 28.11.2023 до моменту постановлення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку суду в законну силу залишити раніше обраний - тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 30.11.2023.

Речові докази:

- кухонний ніж, який згідно постанови про прилучення речових доказів від 11.05.2023 визнаний речовим доказом та знаходиться на зберіганні в камері схову Відділення поліції №1 Червоноградського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

- чоловічу куртку, яка згідно постанови про прилучення речових доказів від 11.05.2023 визнана речовим доказом та знаходиться на зберіганні в камері схову Відділення поліції №1 Червоноградського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

- матеріали справи адмін наглядового № 7369 ОСОБА_3 , які згідно постанови про прилучення речових доказів від 04.09.2023 визнані речовим доказом та знаходиться при матеріалах кримінального провадження № 0000039 від 08.05.2023 повернути до Відділення поліції №1 Червоноградського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області;

- рентгенографію № 1057 ОСОБА_6 , яка згідно постанови про прилучення речових доказів від 02.06.2023 визнана речовим доказом та знаходиться при матеріалах кримінального провадження № 0000039 від 08.05.2023 повернути потерпілій ОСОБА_6 ..

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті 21.12.2023.

Головуючий суддяОСОБА_7