Справа № 509/114/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000461 від 27.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ленінське міста Свердловськ Луганської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, пенсіонера, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині. Дане твердження не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду та повністю спростовано в ході судового розгляду встановленими обставинами справи.

Судом встановлено, що 26.10.2022 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де у своїй кімнаті знаходився чоловік його матері - обвинувачений ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 увірвався до кімнати обвинуваченого ОСОБА_4 без будь-якого дозволу, розпочавши сварку та бійку на ґрунті особистих неприязних відносин.

В ході бійки обвинувачений ОСОБА_4 наніс удари руками і ногами ОСОБА_7 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді садна лобної ділянки центральної частини голови, садна лобної ділянки зліва біля зовнішнього кута надбрівної дуги, синця зовнішнього кута лівої орбіти, п`яти саден лівої щічно-підочної ділянки, трьох саден правої щічної ділянки, синця правої верхньої повіки біля зовнішнього кута, синця правого крила носа, крововиливу у слизову оболонку нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

При цьому, коли обвинувачений ОСОБА_4 , опинився на підлозі кімнати, лежачи на спині, а ОСОБА_7 перебував зверху над обвинуваченим ОСОБА_4 , обличчями один до одного, обвинувачений ОСОБА_4 , внаслідок протиправного застосування щодо нього фізичної сили, не маючи наміру заподіяти смерть ОСОБА_7 , виявляючи необережність та не передбачаючи можливе настання суспільно небезпечного наслідку у вигляді смерті потерпілого, хоча повинен був у міг його передбачити (протиправна недбалість), з метою припинити протиправну поведінку ОСОБА_7 , схопився обома руками за одяг ОСОБА_7 , а саме: куртку чорного кольору з підкладкою та бавовняну футболку синього кольору, які затягнув зі спини на голову та шию ОСОБА_7 , та застосувавши при цьому достатню фізичну силу для затягування футболки та куртки навколо шиї та голови ОСОБА_7 , позбавив останнього можливості дихати, в результаті чого здавив органи шиї одягом і спричинив механічну асфіксію, від чого ОСОБА_7 помер на місці події.

Вищевказаними діями, які виразились у вбивстві, вчиненому через необережність, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 119 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення не визнавав, надавши наступні покази. Потерпілий ОСОБА_7 являвся його пасинком, якого виховував з 9 років. При цьому ОСОБА_7 батьком його ніколи не називав. Чим дорослішав ОСОБА_7 , тим відносини з останнім в нього погіршувались, через вживання ОСОБА_7 алкоголю та наркотиків. Проживали в будинку втрьох, разом з пасинком ОСОБА_7 та його матір`ю ОСОБА_8 , яка також являється дружиною обвинуваченого. Однак, останні два місяці перед загибеллю ОСОБА_7 , проживав в своїй кімнаті один, оскільки дружина ОСОБА_8 поїхала до Німеччини, а ОСОБА_7 лишився проживати разом з ним у будинку.

Стосовно подій, які призвели до загибелі ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що 26.10.2022 року він їздив до міграційної служби з метою отримання паспорта. Повернувся додому після обіде. ОСОБА_7 вдома не було. В нічний час доби він перебував у будинку за місцем свого проживання та спав у своїй кімнаті. Раптом прокинувся від удару в двері кімнати, в якій він знаходився. При цьому двері в кімнату він на замок не зачиняв. Піднявшись з ліжка, зрозумів, що до нього увірвався ОСОБА_7 , який з криками я тебе вб`ю, заріжу, всіх повбиваю, накинувся на ОСОБА_4 та почав наносити йому удари руками. Причини своїх дій та намірів ОСОБА_7 не повідомляв, лише кричав, що його вб`є. ОСОБА_4 схопив дерев`яний стілець, який знаходився у його кімнаті, та почав ним захищатись, тримаючи його перед собою. Однак, ОСОБА_7 схопив його за тулуб та повалив на підлогу, після чого ліз на колінах на нього. Перебуваючи в позиції лежа на спині ОСОБА_4 спробував відбиватися ногами від ОСОБА_7 , який завдавав йому удари руками по правій руці ОСОБА_4 , якою останній затуляв обличчя. Потім, ОСОБА_4 , лежачи на спині, схопив за куртку ОСОБА_7 , який в цей час знаходився на колінах лицем до нього, та потягнув куртку через тулуб ОСОБА_7 , затягнувши куртку в області шиї ОСОБА_7 . В такому положенні тримав затянуту куртку декілька хвилин, поки ОСОБА_7 не ослаб та не звалився на бік на підлогу. Після чого ОСОБА_9 залишив ОСОБА_7 на підлозі та вибіг на вулицю. Всі ці події відбувалися в темряві, оскільки будинок в той час було відключено від електроенергії.

Перебуваючи на дворі, ОСОБА_4 зателефонував дружині ОСОБА_8 та повідомив, що має намір викликати поліцію, оскільки ОСОБА_7 його вбиває. ОСОБА_8 сказала йому, щоб нікому не телефонував, а поїхав до своєї куми ( ОСОБА_10 ) переночувати, поки ОСОБА_7 проспиться. На що ОСОБА_4 погодився та так і зробив - до поліції не телефонував, заночував у куми, якій ОСОБА_8 зателефонувала та повідомила, що до неї на ніч приїде ОСОБА_4 . Час, коли він поїхав до ОСОБА_10 , не пом`ятає.

На наступний день ОСОБА_4 , приїхавши додому, з коридору в будинку заглянув до кімнати, де лежав ОСОБА_7 , та вийшов на подвір`я, де довго сидів, побоюючись розбудити ОСОБА_7 . В телефонній розмові з дружиною ОСОБА_8 , остання йому повідомила, щоб він розбудив ОСОБА_7 , оскільки йому необхідно йти на роботу. Після чого, ОСОБА_4 взяв за руку ОСОБА_7 та зрозумів, що він холодний. Далі, ОСОБА_4 пішов до сусідки ОСОБА_12 (свідок ОСОБА_12 ), та просив її викликати поліцію.

Також повідомив, що близько одного року до вказаних подій, відбулась схожа ситуація, коли ОСОБА_7 прийшов вночі додому та почав бити у двері, після чого між ним та ОСОБА_7 відбулась бійка, в ході якої ОСОБА_7 спробував його задушити. Однак, його дружина ОСОБА_8 почала бити ОСОБА_7 по руках металевим рівнем, поки не зломала ОСОБА_7 руку. Вказував також, що він неодноразово був свідком як ОСОБА_7 кидався в бійку і до брата, і до своєї матері, яку також ображав. Відомо, що свою дівчину, з якою проживав, ОСОБА_7 також бив.

Обвинувачений ОСОБА_4 не погоджується з кваліфікацією інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки він захищався від протиправних дій ОСОБА_7 .

Цивільний позов ОСОБА_8 до нього про стягнення моральної шкоди не визнає.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_15 вказував на недоведеність під час судового розгляду даного кримінального провадження умислу ОСОБА_4 на вбивство ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_4 самооборонявся під час протиправних дій потерпілого ОСОБА_7 , та діяв в межах необхідної оборони, у зв`язку з чим, на думку сторони захисту, застосуванню підлягає ст. 36 КК України.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні надала наступні покази. Вона, її син ОСОБА_7 та її чоловік ОСОБА_4 проживали в приватному будинку в смт. Велкодолинське з 2018 року. Був час, коли проживали в чотирьох разом з дівчиною ОСОБА_7 близько двох років. Увесь цей час завжди були сварки. ОСОБА_4 часто пошкоджував її майно та майно сина, обливав нові штори маслом, обливав комп`ютер сина, порізав шини на велосипеді сина, часто вимикав сину ОСОБА_7 світло, телевізор. ОСОБА_4 під час конфліктів її неодноразово штовхав. Була свідком бійки між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , яка відбулась на кухні в будинку. Під час бійки ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, звалив ОСОБА_4 біля сходів, тримаючи останнього за одяг. ОСОБА_4 її син не душив. З метою припинити бійку, ОСОБА_8 взяла швабру та почала бити ОСОБА_7 по рукам та сідницях. Після вказаних подій, ОСОБА_7 потрапив до лікарні через погане самопочуття з діагнозом - струс мозку, перелом ключиці. Свого сина ОСОБА_7 потерпіла характеризує як особу зі складним характером, зловживав алкогольними напоями. Одного разу запідозрила вживання сином марихуани. З 2008 року ОСОБА_7 переніс три операції, внаслідок тяжкої травми голови, отриманої внаслідок ДТП. ЇЇ ОСОБА_7 ніколи не бив та не погрожував, міг лише образити, однак потім завжди вибачався. Одного разу вона викликала поліції, через те, що син ОСОБА_7 її та ОСОБА_4 не впускав до будинку, образившись, що ОСОБА_4 порізав йому шини на волосипеді. Також відомо, що ОСОБА_7 одного разу вдарив свою дівчину через ревнощі.

ОСОБА_4 характеризує як підлу людину, мовчазну, скупу, говорив їй, що він їх із сином утримує, за електроенергію сплачувати не буде. Коли вона від`їжджала до Німеччини, ОСОБА_4 сказав їй, що ОСОБА_7 тут жити не буде.

Щодо подій, які безпосередньо стосуються загибелі її сина ОСОБА_7 , суду повідомила, що в той час вона перебувала у Німеччині зі старшим сином ОСОБА_17 . Останнього разу розмовляла з сином ОСОБА_7 по телефону увечері 24.10.2022 року. Близько 22.30 год. 26.10.2022 року їй зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що ОСОБА_7 спить п`яний, спитав чи можна він піде до ОСОБА_10 ( ОСОБА_10 ), щоб у неї переночувати, також хотів викликати поліцію. Відомо, що ОСОБА_4 прибув до ОСОБА_10 близько 23.00 год. та зателефонував їй, повідомивши, що вже в неї. Близько 07.00 год. потерпіла зателефонувала ОСОБА_4 , однак останній слухавку не взяв. На телефонний дзвінок сину ОСОБА_7 також відповіді не було. Вона зателефонувала ОСОБА_10 , та попрохала її щоб остання поїхала подивилась, що там відбувається, оскільки на телефонні виклики не відповідають. Зі слів ОСОБА_10 ( ОСОБА_10 ) ОСОБА_4 близько 06.00 год вже в неї вдома не було, вона не бачила як він залишив її місце проживання. Приблизно через 15 хвилин ОСОБА_4 зателефонував потерпілій та повідомив, щоб не турбувалась, ОСОБА_7 живий, здоровий, ще спить. Вона сказала ОСОБА_4 , що розбудив сина, оскільки йому треба йти на роботу. Приблизно через 3 хвилини ОСОБА_4 перетелефонував їй та повідомив, що ОСОБА_7 вже не дихає, він не знає, що з ним сталося, та просив, щоб вона викликала поліцію.

Представник потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні просила визнати винним обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, визнавши також обтяжуючою обставиною, передбаченої ст. 67 КК України, - вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах. Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди в повному обсязі підтримала повністю та просила стягнути з останнього моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

Будучи допитаною в якості свідка гр. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка міста Одеси, пояснила суду наступне. Особисто вона знайома з обвинуваченим ОСОБА_4 , адже по сусідству з його будинком знаходиться її дача, у них хороші сусідські відносини, як і з рештою сусідів. Що стосується ОСОБА_8 , то з нею навпаки неприязні відносини, вона конфліктна жінка. Покійного ОСОБА_7 свідок також знала, побоювалась його, адже від нього часто були погрози, він вживав алкоголь, біля нього завжди були такі ж люди як він сам, чула від людей що ОСОБА_7 бив свою дівчину.

На запитання захисника ОСОБА_5 свідок відповіла: обвинувачений ОСОБА_4 ходив на роботу, дивився за собаками, на прохання сусідів завжди відкликався та допомагав, взагалі він трудолюбива людина. До сім`ї в якій жив відносився як до рідних людей, хоча це не його діти, натомість ОСОБА_7 постійно вимагав у нього гроші, то на їжу, то на одяг, навіть на випивку, у них часто виникали конфлікти через це. Разом з покійним ОСОБА_7 проживала і його дівчина (ПІБ дівчини свідок не знає), яку він часто бив, натомість саме ОСОБА_4 ставав на її захист, більше за неї нікому було заступитися, з цього приводу навіть викликали дільничного. Сам ОСОБА_7 постійно був «під чимось», вів себе неадекватно, погрожував людям, випивав часто зі своїми друзями, щось вживали, адже там був не тільки алкоголь в таких компаніях. Навіть його мати, ОСОБА_8 викликала дільничного, щоб домогтися того, щоб син жив окремо від неї, між ними також були сварки, людям про конфлікти з сином, чи про насильство з його боку вона не говорила. В розмовах з сусідкою, вона чула лише те, що всі винні у чомусь, вона дуже багато образливого та особистого говорила про ОСОБА_4 - свого чоловіка, але то не стосується справи. ОСОБА_7 завжди вимагав гроші, саме з цих причин у сім`ї виникали конфлікти, мати покійного про це все знала, їх не можна було залишати самих, як це сталося тоді. При самій події свідок не була присутня, напередодні вона приїхала на дачу, щоб зафіксувати та передати показники лічильників.

На запитання представника потерпілої свідок відповіла: проживає вона в місті Одеса, кожні вихідні приїздить на дачу в смт. Великодолинське, інколи навіть і посеред робочого тижня, адже займається там справами бухгалтерата голови СТ. Що стосується дівчини покійного, свідок не знає ні її прізвища, ні імені, вони при зустрічі віталися і все. Можливо мати ОСОБА_7 комусь розказувала про побиття дівчини, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_23 , особисто їй вона не говорила, дільничний ОСОБА_24 також казав, що йому відомо про ситуацію з дівчиною, люди про це знали. Вона не пам`ятає чи допитували її на досудовому розслідуванні.

На запитання головуючого свідок відповіла: приїхала вона на дачу після обіду 26.10.2022 року, подія відбулась вранці 27.10.2022 року, (пройшов час, чітко уже не пам`ятає точні дати). Вранці, приблизно о пів на десяту вона почула крик сусідів, ОСОБА_12 кричала щоб та викликала швидку допомогу, також чула голос сусіда ОСОБА_4 , але він не кричав так голосно. Вона розгубилась, зателефонувала дільничному та запитала що робити, він також сказав їй набрати номер швидкої, адже більше нічого не знав. Коли вона набрала швидку, та пояснила що їй було відомо зі слів сусідів, а саме що була бійка, лікарі сказали підійти до людини та перевірити пульс, до будинку зайшла ОСОБА_12 , вийшла та повідомила що ОСОБА_7 лежить і не дихає, у відповідь лікар швидкої повідомив що він викликає поліцію. Весь цей період часу, поки приїхала поліція, пізніше слідчі, експерти, ОСОБА_4 був на вулиці, біля нього перебували сусіди: ОСОБА_26 , ОСОБА_12 , та відповідно ОСОБА_21 . ОСОБА_4 розповів, що вони з пасинком повечеряли, згадали друга ОСОБА_4 , який загинув на війні, випили, потім ОСОБА_7 пішов, дома не залишився. Прийшов додому ввечері «ніякий», почав вибивати двері в його кімнату зі словами «я прийшов вбивати тебе», ОСОБА_4 захищався він нападу. Під час розмови свідок розуміла, що сусід був випивший, його поведінка була адекватна, він був дуже стомлений, виснажений, стан його був як людини, яка більше нічого не хоче, пригнічений. ОСОБА_4 «вилив всю душу» сусідам про своє життя у цій родині протягом 15 років, йому було дуже важко, люди лише запитали, чому він так довго все це терпів. Свідок також підтвердила, що підписи на документах, які містяться в матеріалах справи дійсно її.

На додаткові запитання представника потерпілої свідок відповіла: що стосується стану ОСОБА_4 , то було зрозуміло що від нього був перегар, наче вчорашньої випивки, неадекватної поведінки чи нестійкої ходи не було, вона та інші сусіди стояли біля нього, медичної освіти у неї немає, щоб розуміти стан сп`яніння людини. З приводу суду їй подзвонив адвокат- захисник ОСОБА_4 , та запитав чи зможе вона виступити в суді в якості свідка, один дзвінок був декілька місяців тому, тоді він ще уточнив які стосунки з сусідом, чи не виникало конфліктів, а другий раз адвокат подзвонив нещодавно та повідомив про виклик до суду, здається повістки вона не отримувала. Коли на місці події була поліція, свідок повідомила про неприязні стосунки з ОСОБА_27 , проте коли саме, тобто до слідчих дій, чи уже після вона не пам`ятає. При проведенні слідчих дій за участі свідка останній роз`яснювалися її права та обов`язки, проте всього вона не пам`ятає, пройшов час, і взагалі вона не в змозі відтворити кожну хвилину того дня, проте дійсно всі документи, де стоїть її підпис, вона бачила, та засвідчувала їх зміст як понята.

Будучи допитаною в якості свідка, гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає в АДРЕСА_3 пояснила суду наступне. З обвинуваченим ОСОБА_4 вона знайома, у них нормальні сусідські відносини. Потерпілу ОСОБА_8 вона також знає, на початку знайомства гарно спілкувалися, проте як тільки ОСОБА_8 дізналась, що ОСОБА_12 проживає в будинку довгий час - 7 років, нікуди не виїздить, ні з ким конфліктів не має, то навіть перестала вітатися на вулиці при зустрічі. Покійного ОСОБА_7 вона також знала, стосунки були неприязні між ними, хоча вони були сусідами, він міг вночі стукати в усі вікна, якби одного разу він не сказав їй, що це він ходить під будинком у неї, нещасний випадок міг би статися й раніше з тим хлопцем, адже що було б в руках у жінки, те б і кинула в нього, щоб захиститися.

На запитання захисника ОСОБА_5 свідок відповіла: в четвер 27.10.2022 року вранці, приблизно 09.00-10:00 год. до неї пришов сусід ОСОБА_4 , він постукав та запитав як викликати поліцію, вона запитала що сталося та у відповідь почула, що ОСОБА_7 лежить і не рухається, вона в свою чергу одразу крикнула до ОСОБА_21 , вони зателефонували дільничному, проте той повідомив, що перебуває у відпустці, щоб далі телефонували в швидку. В телефонній розмові лікарі швидкої сказали зайти поміряти пульс, свідок зайшла до будинку, на полу в кімнаті лежав ОСОБА_7 , і у нього незрозуміло як на шиї був рукав, вона не розуміє як, але то був рукав від його одягу, він начебто знімав його. Тіло ОСОБА_7 було холодним, про це і повідомили швидку. Далі приїхала поліція, через годину чи дві приїхав слідчий. ОСОБА_4 вів себе спокійно, його поведінка була адекватною, розповів, що пізно ввечері ОСОБА_7 прийшов додому, кричав що хоче убити ОСОБА_4 . Взагалі ОСОБА_4 спокійна, трудолюбива людина, свідок ніколи не чула щоб він кричав, чи піднімав на когось руку, натомість ОСОБА_7 то зовсім інше, був дуже емоційний, коли хтось перечив він одразу вів себе неадекватно, погрожував людям, з ним потрібно було бути обережним, він в будь-який момент міг вдарити, він навіть бив матір свою, вона показувала синці, він пиячив, до нього викликали поліцію, два - три рази поліція точно приїздила, сусідів опитували про ОСОБА_7 ще раніше. Щодо стосунків ОСОБА_4 та ОСОБА_7 свідок пояснила, що після травми вітчим допомагав спуститися ОСОБА_7 з 5 поверху на 1 поверх, то тоді він був хорошим батьком, конфліктів та скандалів не було, а коли мати поїхала в Німеччину, а грошей ОСОБА_7 не мав де взяти, адже він ніде не працював, але і був проти, щоб вітчим їхав до матері, почалися конфлікти. Покійний вживав алкоголь з братом ОСОБА_17 , їм неодноразово робили зауваження. Щодо вживання наркотичних засобів свідок нічого не могла пояснити, їй про таке достеменно не відомо. Покійний був дуже небезпечним, навіть в розмові з матір`ю якщо щось було не по його, що було поруч на столі, все полетіло б шкереберть.

Свідку після загибелі ОСОБА_7 телефонував брат покійного ОСОБА_17 з Німеччини, розказував, що покійний випивав з вітчимом, адже того дня було 40 днів після смерті племінника ОСОБА_4 , що саме ОСОБА_4 вбив ОСОБА_7 , та він винен у всьому, це все він говорив зі слів своєї матері, хоча ні її, ні його не було тоді на місці події.

На запитання представника потерпілого свідок відповіла: ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проживали в одному будинку, також мати ще жила, всі разом. Покійний раніше приходив до неї, вони пили чай разом. На досудовому розслідуванні вона не приймала участь в слідчому експерименті, приїхала поліція, проте не було світла. В день події свідок заходила в будинок на вимогу швидкої, щоб перевірити пульс людини, це було 27.10.2022 року о 10:00-10:30 год. приблизно.

На запитання головуючого свідок відповіла: ОСОБА_4 постукав 27.10.2022 року в двері, зайшов в будинок і сказав, що ОСОБА_7 лежить на полу і не дихає, що робити запитав. Далі свідок покликала ОСОБА_21 , вона подзвонила дільничному, проте той був у відпустці, далі дзвонили в швидку, лікарі викликали поліцію. В будинок свідок зайшла з ОСОБА_4 коли потрібно було перевірити пульс. ОСОБА_4 вів себе спокійно, адекватно. В той день поліція давала документи, та їх підписувала як понята, ОСОБА_21 також була понятою. Особисто від обвинуваченого та від покійного погроз на адресу один одного не чула, при бійках чи конфліктах не була присутня, алкогольні напої ні з ким із них не вживала.

Згідно протоколу огляду місця події від 27.10.2022 року (Т. 1 а.с. 111-113), а саме території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , у вказаному домоволодінні посередині кімнати ОСОБА_4 (кімната №2) на підлозі вивлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вказаному протоколі детально описано одяг, який знаходився на трупі ОСОБА_7 , зовнішній вигляд та розташування трупа. Зліва від трупу виявлено два фрагменти деревини, а на подвір`ї біля ганку виявлено дерев`яний табурет без однієї ніжки. Також зазначено, що ззовні на дверях в кімнаті ОСОБА_4 виявлено нашарування грунту та пошкодження металевої рамки, що тримає замок, що надає змогу відчинити двері при закритому замку. Вказаний протокол також містить додатки у вигляді таблиць ілюстрацій та відеозапис огляду місця події, досліджений під час розгляду справи в судовому засіданні.

Згідно протоколу огляду предмета від 21.11.2022 року (Т. 1 а.с. 151-153), а саме мобільного телефону марки "Nokia" чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який вилучено 27.10.2022 року в ході огляду за адресою: АДРЕСА_2 , який належить обвинуваченому ОСОБА_4 журнал з`єднань (дзвінків) містить інфрмацію про: пропущений дзвінок 23.10 о 13 год. 13 хв. від абонента "ОСОБА_8" (потерпіла ОСОБА_8 ); отримані дзвінки 25.10 о 21 год 35 хв. та 27.10 о 11 год 17 хв. від абонента "ОСОБА_8" (потерпіла ОСОБА_8 ); вихідні дзвінки 27.10 о 10 год. 45 хв. та 27.10 о 11 год. 01 хв. до абонента "ОСОБА_8" (потерпіла ОСОБА_8 ).

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.10.2022 року (Т. 1 а.с. 177-181), обвинуваченого ОСОБА_4 затримано 27.10.2022 року о 17.00 год. З доданих до протоколу дотатків (фототаблиць) ОСОБА_4 мав видимі тілесні ушкодження у вигляді подряпин на лівому вусі, на правій кисті руки та на лівій нозі.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту із застосуванням відео-звукозапису від 28.10.2022 року та самого відеозапису, доданого до протоколу (Т. 1 а.с. 192-194), з обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника та в присутності понятих проведено слідчий експеримент, в якому ОСОБА_4 детально розповів та показав за участю статиста як відбувалися події від 26.10.2022 року щодо позбавлення життя ОСОБА_7 . Суттєвих розбіжностей з показами, наданими ОСОБА_4 при проведенні слідчого експерименту, з показами наданими ним під час судового розгляду судом не встановлено.

Відповідно до Висновку експерта № 478 КУ «Бюро судово-медичної експертизи» Управління охорони здоров`я Одеської облдержадміністрації від 07.12.2022 року (Т. 1 а.с. 142-148) на куртці ОСОБА_7 виявлені накладання пилу, бруду, а також пошкодження, у вигляді розривів, розташовані: на задній поверхні, на підкладці куртки, на підкладці лівого рукава, які могли бути утворені внаслідок надмірного розтягування тканини та зачепі. На футболці ОСОБА_7 виявлені накладання пилу, бруду, а також пошкодження у вигляді розривів, розташовані на задній поверхні, які могли бути утворені внаслідок надмірного розтягування тканини та зачепі. На клапті шкіри шиї виявлено садно (странгуляційну борозну), утворене в результаті дії тупого довгастого предмета з відносно чіткими краями. Крововиливи на клапті шкіри шиї могли бути утворені внаслідок впливу тупого предмета, особливості контактуючої поверхні якого в пошкодженні не відобразилися. На під`язиковій кістці, щитоподібному хрящі та перснеподібному хрящі травматичних змін не виявлено. Враховуючи характер пошкодження на клапті шкіри шиї (странгуляційна борозна), не виключається, що воно могло утворитися внаслідок здавлення органів шиї одягом.

Відповідно до Висновку експерта № 292 КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_30 від 15.12.2022 року (Т. 1 а.с. 158-164), експерт дійшов наступних висновків.

Смерть ОСОБА_7 настала в результаті механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї одягом, яке підтверджується наявністю на шиї странгуляційної борозни, виражених ділянок крайового здуття легень, а також загальноасфіктичними ознаками у вигляді ціанозу обличчя, рясних багрово-синіх трупних плям, дрібних крововиливів під легеневу плевру і епікард ( плями Тардьє), вираженого повнокров`я внутрішніх органів, а також результатами судово-гістологічної експертизи (висновок експерта №2315/292 від 10.11.2022р., отриманий 29.11.2022). В м`яких тканинах лівої скроневої ділянки голови, в м`яких тканинах шиї зліва і м`яких тканинах біля правого ріжка під`язикової кістки - крововиливи без ознак реактивних змін. Гостраемфізема легень; набряк легень. Загальне капілярно-венозне повнокров`я внутрішніх органів з вогнищевими ознаками порушення реологічних властивостей крові.

Ступінь вираженості трупних явищ під час дослідження (Шкірний покрив на дотик холодний). Гнильні змінення не вираженні. Трупне заклякання добре виражене у всіх групах досліджуваних м`язів. Трупні плями рясні, багрово-сині, розташовуються на лівій бічній поверхні тіла, кистях і нижніх кінцівках, при дозованому трикратному натисканні з силою 2 кг/см2 протягом 3 сек. у поперековій ділянці не змінюють своє забарвлення (не бліднуть), свідчать проте, що з моменту смерті до початку дослідження трупа пройшло, орієнтовно, біля 24-36годин.

При дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: странгуляційна борозна шиї - білисуватого кольору з безліччю дрібних, округлих та довгастих, темно-червоних крововиливів, на фоні синюшного кольору шиї; з нечіткими поглибленими краями, нерівномірно виражене на протязі; поверхня його дещо поглиблена в порівнянні з неушкодженою шкірою; краї пошкодження дещо згладжені, поверхня поглиблена щодо неушкодженої поверхні, нерівна, на деяких ділянках наближається до синякової, поздовжньо-складчастої фактури; крововилив в проекції странгуляційної борозни, з внутрішньої поверхні, в м`язи шиї; крововилив язика; крововилив в лівій долі щитоподібної залози; крововилив в м`язи біля правого ріжка під`язикової кістки;

крововилив в м`які тканини голови з внутрішньої поверхні в лівої скроневої ділянки; садно лобної ділянки центральної частини; садно лобної ділянки зліва біля зовнішнього кута надбрівної дуги; синець зовнішнього кута лівої орбіти; п`ять (5) саден лівої щічно-підочної ділянки; три (3) садна правої щічної ділянки; синець правої верхньої повіки, біля зовнішнього кута; синець правого крила носа; крововилив в слизову оболонку нижньої губи;

садно лівого стегна; садно правої гомілки; садно в проекції правого колінного суглобу.

Повішення - странгуляційна борозна шиї, згідно п.2.1.3. «у» "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.), має ознаки тяжких тілеснихушкоджень. Дане тілесне ушкодження могло утворитися внаслідок здавлення органів шиї одягом.

Між наявним ушкодженням і смертю ОСОБА_7 , є прямий причинний зв`язок.

Садна, синці та крововилив в м`які тканини голови з внутрішньої поверхні в лівої скроневої ділянки, могли - бути заподіяні від дії тупого (тупих) предмета, конструктивні особливості якого (яких) в пошкодженнях не відобразилися і могли бути заподіяні незадовго до смерті.

Садна і синці не були небезпечні для життя в момент спричинення, і при звичайному перебігу у живих осіб призводять до скороминучих наслідків, тривалістю не більше 6-ти днів, за цим критерієм, згідно п.2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.), мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Між наявними тілесними ушкодженнями і смертю ОСОБА_7 , немає прямого причинного зв`язку.

Згідно з даними судово-токсикологічної експертизи (висновок експерта №2825/292 від 07.11.2022року, отриманого 29.11.2022року). В крові від трупа ОСОБА_7 , 1999 року народження, виявлений етиловий спирт у концентрації 2,43%. Така концентрація етилового спирту в крові, за життя, могла відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеню.

Згідно з даними судово- імунологічної експертизи (висновок експерта №1251/292 від 02.11.2022р., отриманий 10.11.2022р.). Кров ОСОБА_7 1999 року народження, відноситься до групи О (І) з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за системою АВО.

Відповідно до Висновку експерта № 1251/ розтин № 292 КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації від 02.11.2022 року (Т. 1 а.с. 165), кров трупа ОСОБА_7 1999 року народження, відноситься до групи О (І) з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за системою АВО.

Згідно Висновку експерта № 467 КУ «Бюро судово-медичної експертизи» Управління охорони здоров`я Одеської облдержадміністрації від 28.11.2022 року (Т. 1 а.с. 166-169), на клапті шкіри шиї, виявлено садно (странгуляційну борозну), утворене в результаті дії тупого довгастого предмета з відносно чіткими краями. Крововиливи на клапті шкіри шиї, могли бути утворені внаслідок впливу тупого предмета, особливості контактуючої поверхні якого в пошкодженні не відобразилися. На під`язиковій кістці, щитоподібному хрящі та перснеподібному хрящі травматичних змін не виявлено. Враховуючи характер пошкодження на клапті шкіри шиї (странгуляційна борозна), не виключається, що воно могло утворитися внаслідок здавлення органів шиї одягом.

Відповідно до Висновку експерта № 2825/292 КУ «Одеське бюро судово-медичної експертизи» від 07.11.2022 року (Т. 1 а.с. 170), в крові від трупа ОСОБА_7 , 1999 року народження, виявлений етиловий спирт у концентрації 2,43%.

Відповідно до Висновку експерта № 2315/292 КУ «Одеське бюро судово-медичної експертизи» від 28.11.2022 року (Т. 1 а.с. 171-172) на підставі даних судово-медичної експертизи гістологічних препаратів шматочків тканин від трупа ОСОБА_7 , 1999 рлі., встановлено:

В м`яких тканинах лівої скроневої ділянки голови, в м`яких тканинах шиї зліва і м`яких тканинах біля правого ріжка під`язикової кістки - крововиливи без ознак реактивних змін. Гостраемфізема легень; набряк легень. Загальне капілярно-венозне повнокров`я внутрішніх органів з вогнищевими ознаками порушення реологічних властивостей крові; паренхіматозна білкова дистрофія печінки, нирок і міокарда. Набряк головного мозку.

Відповідно до Висновку експерта № 110 КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 29.10.2022 року (Т. 1 а.с. 174-176) на підставі даних судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_4 , 1962 року народження, експерт прийшов до наступного висновку:

У гр. ОСОБА_4 є наступні тілесні ушкодження: садно протизавитка лівої вушної раковини; синець в проекції правого ліктьового суглобу; синець правого передпліччя, верхньої третини, задньої поверхні, в центрі (4) чотири садна; синець правого передпліччя, нижньої третини, задньо-зовнішньої поверхні; садно 1-го пальця правої кисті, основної фаланги, тильної поверхні; (2) два садна основи ПІ і IV пальця лівої кисті, тильної поверхні; садно III -го пальця лівої кисті, тильної поверхні; синець лівого стегна, середньої третини, внутрішньої поверхні, в центрі (2) два садна; садно в проекції лівого колінного суглобу, передньої поверхні; (3) три садна лівої гомілки, верхньої третини, передньої поверхні; садно в проекції правого колінного суглобу, передньої поверхні.

Ці тілесні ушкодження утворилися від впливу тупого (тупих) предмета (предметів), невизначеної і довгастої форми, однак не виключено їх спричинення при падінні з положення стоячи, або близько до такого на площину і ударі о нею, або предмети розташовані на ній.

Враховуючи морфологічні особливості ушкоджень (синці - синюшного кольору, з чіткими межами; садна - під щільною буро-червоною кірочкою, розташованою декілька вище рівня навколишньої шкіри), вони були спричинені біля 2-х діб до обстеження, тобто можуть відноситись до подій 26.10.2022 року.

Садна і синці спричинило незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів, тому за цим критерієм, згідно п.2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (1995р.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Всі досліджені в судовому засіданні письмові докази узгоджуються між собою, є належними, допустимими та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом подію кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у його вчиненні. Ні одна сторона не поставила письмові докази у сумнів під час судового розгляду.

Факт конфлікту, що раптово виник між обвинуваченим ОСОБА_4 та його пасинком ОСОБА_7 через неприязні відносини підтверджується наявністю у них обох тілесних ушкоджень. Також матеріалами справи встановлено, що даний конфлікт виник у нічний час доби, відбувався у темряві, оскільки будинок був відімкнений від постачання електроенергії. При огляді місця події на вхідних дверях у кімнату обвинуваченого виявлено нашарування грунту та пошкодження металевої рамки, що тримає замок, що надає змогу відчинити двері при закритому замку. Вказане може свідчити про наявність агресивних дій з боку ОСОБА_7 , який увірвався до кімнати ОСОБА_4 . Також виявлені табурет без ніжки, ніжка від табурету та щепки від ніжки у кімнаті ОСОБА_4 можуть свідчити про наявність боротьби (бійки) між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Однак, за відсутності будь-яких інших доказів, крім показів обвинуваченого ОСОБА_4 , неможливо достовірно встановити всі обставини події, які мали місце 26.10.2022 року щодо обставин заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Посилання сторони захисту на ст. 36 КК України (Необхідна оборона) стосовно заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_7 , спричиненої ОСОБА_4 з метою захисту власного життя та здоров`я від протиправних посягань з боку ОСОБА_7 , не знайшло свого підтвердження при розгляді кримінального провадження. При розгляді справи не підтверджено будь-якими доказами, що в обстановці яка склалася, обвинувачений заподіяв необхідну і достатню шкоду потерпілому для негайного відвернення чи припинення посягання. Перевищення меж необхідної оборони з боку обвинуваченого судом також не встановлено.

Стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. З суб`єктивної сторони даний злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.

У п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» зазначено, що питання про умисел, у тому числі, на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинених діянь.

На відміну від умисного вбивства, вбивство з необережності має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.

Аналогічні правові позиції щодо застосування норм матеріального права зазначені у постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 17.06.2021 року у справі №643/3561/17 та від 09.09.2021 року у справі №361/2548/18.

Отже, розмежування умисного вбивства (ст.115 КК) і вбивства, вчиненого через необережність (ч.1ст.119 КК), здійснюється за суб`єктивною стороною цього злочину, виходячи з фактичних підстав кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння, а також усвідомлення особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбачення його негативних наслідків та ставлення до них.

З урахуванням показань обвинуваченого, дослідженої сукупності доказів в даному кримінальному провадженні, обставин, які встановлені під час судового розгляду, зокрема те, що він проживав із загиблим в одному будинку при відсутності спільного побуту, останнім часом часто конфліктували, та показами свідків і потерпілої підтверджена наявність випадків бійки між обвинуваченим та ОСОБА_7 за ініціативою останнього, даними про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який сусідами характеризується як спокійний, неконфліктний, ввічливий, потерпілою ОСОБА_8 - мовчазний та підлий, даними про особу потерпілого ОСОБА_7 , який характеризується агресивним, схильним до конфліктів, особливо у стані алкогольного сп`яніння, поведінку потерпілого, який спровокував конфлікт та спричинив ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, поведінку самого обвинуваченого після спричинення удушення та після останнім наслідків свого діяння, роз`яснень Постанови ПВСУ №2 від 07.02.2003, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не передбачав можливості настання смерті ОСОБА_7 , хоча повинен був і міг їх передбачити.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

За ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В ході судового розгляду прокурором не ставилося питання про зміну правової кваліфікації обвинувачення, а тому суд вважає з метою ухвалення законного та справедливого рішення вийти за межі висунутого обвинувачення, змінивши правову кваліфікацію, так як обвинувачений вчинив кримінально каране діяння, яке за ступенем тяжкості є менш тяжким злочином, проте за яке повинен нести відповідальність.

Отже, судом в судовому засіданні не встановлено, а обвинуваченням не доведено наявність в діях ОСОБА_4 мотивів, які б слугували підставою виникнення у обвинуваченого ОСОБА_4 умислу спрямованого на вбивство потерпілого ОСОБА_7 .

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи імперативне правило ст. 62 Конституції України, суд тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченого ОСОБА_4 .

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши у сукупності докази по справі, суд вважає, що вину ОСОБА_4 за ст.115 ч.1 КК України органами досудового розслідування не доведено та дії останнього кваліфіковано не правильно, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а тому суд вважає, що дії ОСОБА_4 підлягають перекваліфікації на ст.119 ч.1 КК України за якою вину останнього доведено повністю, а його дії необхідно кваліфікувати, як вбивство, вчинене через необережність.

Дане кримінальне правопорушення вчинено шляхом застосування обвинуваченим ОСОБА_4 фізичної сили та затягнення під час бійки з потерпілим ОСОБА_7 зі спини на голову та шию потерпілого його куртки та футболки навколо шиї та голови ОСОБА_7 , чим позбавив останнього можливості дихати, в результаті чого здавив органи шиї одягом і спричинив механічну асфіксію, від чого ОСОБА_7 помер на місці події.

За встановлених в ході судового розгляду дійсних обставин справи, суд вважає доводи сторони захисту щодо відсутності в діях обвинуваченого умислу на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_7 , що кваліфіковано як умисне вбивство, обґрунтованими.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суди повинні виходити з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин, що характеризують вчинений злочин, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ступенем тяжкості вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину.

Даний злочин вчинено з необережності у виді кримінальної протиправної недбалості (злочинна недбалість).

Обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, пенсіонер за віком, одружений, утриманців не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшує та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Щодо заявленої предствником потерпілої обтяжуючої покарання обставини, - вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, суд зазначає, що матеріалами кримінального провадження та в судовому засіданні під час судового розгляду, не встановлено сімейних чи близьких відносин, оскільки спільного побуту не мали, обвинувачений проживав в окремій кімнаті будинку, відносини між ними були складними, часто конфліктували.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого, відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 119 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Щодо заявленого цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, суд, вирішуючи розмір моральної шкоди, виходить з наступного.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім завдання шкоди ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яка відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодуванням моральної (не майнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Приймаючи до уваги викладене, при визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з цивільного відповідача ОСОБА_4 , аналізуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що з врахуванням обсягу душевних страждань та їх тривалості, які зазнала потерпіла внаслідок загибелі її сина від рук свого чоловіка, який вчинив даний злочин з необережності, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково у розмірі 400000 грн., виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.10.2022 року, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін, так як суд прийшов до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.119 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання - 27 жовтня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 400000 (чотириста тисяч) грн. 00 коп.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.10.2022 року, - скасувати.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили:

1) куртку чорного кольору (теплу) з підкладкою та біркою, яка відірвалась з написом «FOREVER 21» - поміщено до полімерного спец. пакету № SUD3055330;

2) футболку синього кольору з бавовняного матеріалу - поміщено до паперового конверту МВС України;

3) дерев`яну ніжку від табурету з однією щепкою від неї - поміщено до полімерного спец пакету № SUD 3055327;

4) дерев`яні щепки від ніжки у кількості 5 штук - поміщено до полімерного спец пакету №EXP0307840;

5) дерев`яний табурет без однієї ніжки - опечатано біркою,

6) мобільний телефон марки «XIOMI» - поміщено до полімерного спец пакету № PSP 0006635, - які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області - знищити;

7) мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 - поміщено до полімерного спец. пакету № PSP 0006634, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області - повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1