Дата документу 15.11.2023 Справа № 331/6826/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 331/6826/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/668/23 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула 15 листопада 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, сімейний стан - не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має статус учасника бойових дій, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, старший слідчий СВ Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000933 від 09.10.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 09.10.2023 року, в період часу з 11:20 години до 11:40 годину, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні магазину «Спорт-Стар», за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 98, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану, введеного згідно Указу президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, пройшов до примірочної вищевказаного магазину та вдягнув на себе термобілизну «Mountain» чорного кольору вартістю 1200 гривень, флісовий спортивний костюм з болонєвими вставками без логотипу вартістю 2600 гривень, жилет балонієвий чорний без логотипу вартістю 1700 гривень, бейсболку чорну з логотипом «В» вартістю 300 гривень, які належать ФОП « ОСОБА_10 ».

Після чого, одягнувши на себе вищевказані речі, продовжуючи свій єдиний злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майка, ОСОБА_8 вийшов з примірочної та направився до виходу, однак дії останнього були помічені ОСОБА_10 , яка попрохала ОСОБА_8 розрахуватися за одяг, у відповідь на що ОСОБА_8 , розуміючи, що його дії носять відкритий характер, підійшов до ОСОБА_10 та дістав з кишені спортивних брюк газовий балончик, який розпилив у обличчя останньої, після чого втік з місця вчинення кримінального правопорушення і розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 відкрито викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 5800 гривень.

Органом досудового розслідування встановлена достатня кількість доказів для повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, який кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

10.10.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Органом досудового розслідування, відповідно до положення п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , з метою уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22.00 години до 06.00 години наступного дня строком на два місяці, тобто до 11 грудня 2023 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22.00 години до 06.00 години наступного дня без дозволу слідчого, прокурора, чи суду; з`являтися до органів досудового слідства та суду, за першим викликом, у призначений час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення та дійшов висновку про необхідність застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що на думку слідчого судді забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна.

В обґрунтування доводів зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 не працевлаштований, вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, після отримання повідомлення про підозру, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або перешкоджати встановленню істини по справі, що вказує на наявність ризику того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Окрім того, ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, що дає підстави вважати, що скоєння корисливих кримінальних правопорушень є єдиним його джерелом прибутку, а тому останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати стосовноОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити

Підозрюваний та його захисник висловили свої заперечення вимогам апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, судове рішення переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідаючи на доводи прокурора, судова колегія констатує, що слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст.194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинні враховуватися при вирішенні цього питання.

Так, відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_8 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.194 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам визначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що надані сторонами докази та встановлені у ході розгляду клопотання обставини, доводять наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду. З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, застосовуючи до вказаної особи альтернативний запобіжний захід, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про можливість досягти дієвості даного кримінального провадження та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначений висновок слідчого судді, з огляду на явки ОСОБА_8 до суду, відсутність даних про порушення останнім покладених обов`язків, слід визнати аргументованим та таким, що знайшов своє підтвердження і одночасно цими обставинами спростовуються доводи прокурора про неможливість забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків через застосування іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Колегія суддів наголошує, що відомостей про порушення ОСОБА_8 умов обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи ухилення від проведення слідчих, процесуальних дій після застосування відносно нього даного запобіжного заходу, при апеляційному розгляді прокурором не надано.

Апеляційний суд, з урахуванням даних щодо особи підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчиненого в умовах воєнного стану, погоджується з ймовірною можливістю існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливістю переховування від органів досудового розслідування та суду, але при цьому погоджується і з тим, що під час розгляду клопотання, та під час апеляційного розгляду провадження, стороною обвинувачення не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленому ризику.

При цьому, тяжкість кримінального правопорушення не можуть слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, тим паче альтернативний запобіжний захід зі спливом часу та відсутності даних про порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків, довів свою ефективність.

Під час розгляду апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд також враховує дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, провину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнає, не одружений, має постійне місце проживання, за яким проживає з матір`ю та батьком, має статус учасника бойових дій, нагороджений відзнакою головнокомандувача ЗСУ, є лауреатом міської програми підтримки обдарованої молоді м. Запоріжжя, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжного заходу, стан його здоров`я та дійшов висновку, що сукупність зазначених обставин істотно зменшують встановлені органом досудового розслідування ризики, та з метою запобігання вказаних ризиків можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На переконання колегії суддів, такий висновок в повній мірі відповідає меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Що стосується існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, то слідчим та прокурором у судовому засіданні не було доведено наявності зазначеного ризику, що підозрюваний за цей час вчинив інше кримінальне правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_8 було повідомлено про підозру.

Одночасно слід зауважити, що обізнаність підозрюваного про адресу проживання потерпілої, за відсутності інших об`єктивних даних, не може свідчити про наявність обґрунтованого ризику впливу на неї з боку підозрюваного. Клопотання слідчого не вказує на інші обставини, які слугують підтвердженню впливу з боку підозрюваного на потерпілу, не надав таких даний прокурор і в судовому засіданні.

Отже, посилання прокурора в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді на те, що ОСОБА_8 , перебуваючи під домашнім арештом може вдатися до негативної процесуальної поведінки, не заслуговують на увагу, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях прокурора щодо можливості такої поведінки підозрюваного в майбутньому і нічим об`єктивно не підтверджені.

З огляду на доводи апеляційної скарги, що слідчим суддею не вивчено обставин щодо наявності усіх заявлених у клопотанні ризиків, то вивчення змісту оскаржуваного рішення, схиляє судову колегія до висновку про необґрунтованість таких тверджень апелянта.

Одночасно, колегія суддів зауважує на вимогах ч.5 ст.132, ч.3 ст.184 КПК України щодо обов`язку слідчого, прокурора надати докази на підтвердження обставин, на які посилаються.

Натомість, ініціатором клопотання та прокурором до відповідного клопотання, при його розгляді слідчим суддею і у апеляційній інстанції такі докази не надані.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На думку колегії суддів, з урахуванням даних про особистість підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей, що підозрюваний після застосування запобіжного заходу порушував його умови.

Навпаки, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, умов вказаного запобіжного заходу не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків, прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Доказів протилежного суду апеляційної інстанції прокурором не надано. Отже вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4