ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/10/24 Справа № 202/8035/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146,ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2023 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146,ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, до 27 вересня 2023 року, в межах строку досудового розслідування, без визначення застави.

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується протоколами допиту потерпілого та свідків, протоколами пред`явлення осіб для впізнання, протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій тощо. Незалежно від подальшої доведеності підозри ОСОБА_7 чи кримінально-правової кваліфікації його дій, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про наявність достатніх підстав стверджувати, що він може бути причетним до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя зазначив, що під час розгляду клопотання прокурором доведено, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, у вигляді переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого правопорушення не зменшилися, оскільки досудове розслідування не завершено та ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, неодружений, не має утриманців, офіційно не працює, тобто не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий за корисливий злочин, тобто аналогічне правопорушення. Перебування підозрюваного у фактичних шлюбних відносинах та наявність у нього міцних соціальних зв`язків належним доказами не підтверджено.

Також слідчий суддя вказав, що підстав вважати, що підозрюваний за станом здоров`я не може триматися під вартою чи потребує на даний час медичної допомоги, яка не може йому бути надана в умовах тримання під вартою, немає. Навпаки, з листа Філії ЦОЗ ДКВС України у Дніпропетровській та Донецькій областях убачається, що стан здоров?я ОСОБА_7 стабільний та в умовах СІЗО він утримуватися може.

Оскільки ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.06.2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 27.09.2023 року, суд вирішив клопотання слідчого задовольнити, продовживши строк тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 27 вересня 2023 року, та відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України без визначення підозрюваному застави, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисниця ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, обравши ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що майже п`ять місяців її підзахисний тримається під вартою в нелюдских умовах. Під час його затримання йому було спричинено тілесні ушкодження, однак у ДУВП №4 він не може отримати нормальну медичну допомогу. Не може ОСОБА_7 допомагати і своїй цивільній дружині, поки орган досудового розслідування затягує виконання своїх запланованих слідчих дій, тобто, фактично підозрюваний через неефективність здійснення досудового розслідування вимушений знаходитись під вартою досить тривалий час.

Вказує, шо в матеріалах кримінального провадження відсутні докази скоєння ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Ризики, зазначені органом досудового розслідування та встановлені слідчим суддею, не обґрунтовані, оскільки підозрюваний жодного разу не переховувався від органів поліції або суду, не перебував у контактах з потерпілим або свідками та впливу на них здійснювати не міг, доказів продовження підозрюваним кримінального правопорушення або вчинення нового у матеріалах клопотання немає, це все лише припущення прокурора та слідчого.

Апелянт вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного із цивільною дружиною на підставі укладеного договору оренди квартири дозволить йому викликати лікаря додому та отримати належну медичну допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, думки підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, висновки суду про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, два з яких є особливо тяжкими злочинами, тому апеляційний суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , оскільки не відповідає ступеню тяжкості злочинів, у яких підозрюється останній.

Апеляційним переглядом встановлено, що під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень, яка підтверджується зокрема протоколами допиту потерпілого та свідків, протоколами пред`явлення осіб для впізнання, протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій тощо, а тому доводи захисника щодо необґрунтованості підозри, тобто відсутності доказів вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146,ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, мають характер суб`єктивної оцінки зацікавленої особи і є неприйнятними для колегії суддів, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу чи його продовження має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування. На даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Надалі зібрані органом досудового розслідування докази будуть досліджуватися судом під час судового розгляду кримінального провадження по суті, їх доля вирішуватиметься судом у нарадчій кімнаті, а за результатами проведеного судового розгляду судом буде ухвалено обвинувальний або виправдувальний вирок.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у вигляді переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого правопорушення, не зменшилися та для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

До того ж, характер кримінальних правопорушень, в яких підозрюють ОСОБА_7 , і які вчинені в умовах воєнного стану, суворість передбаченого за них покарання, суспільне ставлення до таких правопорушень в сукупності з усіма іншими обставинами кримінального провадження та особою підозрюваного є достатньо суттєвими елементами при оцінюванні встановлених судом ризиків.

Врахував слідчий суддя й те, що ОСОБА_7 неодружений, не має утриманців, офіційно не працює, тобто не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий за корисливий злочин, тобто аналогічне правопорушення, перебування підозрюваного у фактичних шлюбних відносинах та наявність у нього міцних соціальних зв`язків належним доказами не підтверджено. Однак суд визнав, що ці обставини не можуть слугувати достатньою підставою для обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Не приймає до уваги апеляційний суд посилання захисника на наявність у його підозрюваного проблем зі здоров`ям та неможливість отримання в ДУВП №4 нормальної медичної допомоги, оскільки з листа Філії ЦОЗ ДКВС України у Дніпропетровській та Донецькій областях убачається, що стан здоров?я ОСОБА_7 стабільний та в умовах СІЗО утримуватися може.

Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому, а приймаючи до уваги складність кримінального провадження, його обсяг та необхідність часу для організації належного досудового розслідування апеляційним судом не встановлено факту надмірного тримання підозрюваного під вартою.

Тож, колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146,ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146,ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4