УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна - ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2023 року у кримінальному провадженні №0000173 від 23.09.2023 року,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва звернувся представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.07.2023 року у кримінальному провадженні №0000173 від 23.09.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 197-1 КК України, а саме: нежитлову будівлю літ. «Д», яка перебуває у власності ОСОБА_3 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000.

В обґрунтування клопотання вказали, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000173 від 23.09.2022 року, зареєстрованого за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 197-1 КК України, аналізом документів, які додані органом досудового розслідування до клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_3 , не доведено та не підтверджено, що належне їй нежитлове приміщення є предметом злочину чи отримано незаконним шляхом.

Оскільки, розгляд клопотання про арешт майна проведено без виклику власника або його представника, судом не досліджено докази, які обґрунтовують те, що, нежитлова будівля літ. «Д», яка перебуває у власності ОСОБА_3 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , здобута в законний спосіб.

Крім того, як вбачається з ухвали слідчого судді від 24.07.2023, єдиною підставною для задоволення слідчим суддею клопотання прокурора про арешт майна та накладення арешту на нежитлову будівлю літ. «Д», яка перебуває у власності ОСОБА_3 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , є твердження прокурора щодо необхідності його збереження, як речового доказу у кримінальному провадженні №0000173 від 23.09.2022.

Також вказали, що матеріали справи №761/25745/23 не містять жодного доказу, що арештоване майно набуто ОСОБА_3 кримінально протиправним шляхом, отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, використовується у протиправній діяльності.

У свою чергу, як матеріали справи так і надані ОСОБА_3 документи навпаки підтверджують той факт, що арештована нежитлова будівля добросовісно набута та перебуває у її власності, про що свідчать відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Вказали, що в рамках вказаного кримінального провадження жодній особі, у тому числі ОСОБА_3 , не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, а також у матеріалах справи відсутні дані, які вказували б на її причетність до вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 197-1 КК України, як і на саму наявність події злочину, а тому прокурором, у порушення вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. а саме арешту об?єкту перухомого майна, що належить ОСОБА_3 .

У зв?язку з цим, висновки слідчого судді, наведені в ухвалі від 24.07.2023 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження №0000173 від 23.09.2022, не підтверджуються доказами, що містяться, як у матеріалах справи №761/25745/23 так і матеріалах указаного кримінального провадження, а тому арешт накладено слідчим суддею необґрунтовано та на теперішній час відсутня будь-яка потреба у застосуванні цього заходу.

Таким чином, накладений у даному кримінальному провадженні такий захід забезпечення, як арешт об`єкту нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 , жодним чином не сприяє швидкому, повному та неупередженому розслідуванню у цьому кримінальному провадженні та будь-яким чином не пов`язаний з розслідуванням конкретного злочину, а навпаки лише суперечить засадам і завданням кримінального провадження та призводить до порушення конституційних прав власників підприємства та перешкоджає їх правомірній фінансово-господарській діяльності, а також в свою чергу не відповідає жодним цінностям і легітимним інтересам суспільства, які захищає кримінальне процесуальне законодавство.

Представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 в суді просив задовольнити клопотання та скасувати арешт майна з наведених у клопотанні підстав. Зазначив, що майно побудоване до 1992 року, в діях власника відсутні ознаки будь-якого злочину.

Уповноважений прокурор Шевченківської окружної прокуратури - ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився, відсутність якого не є перешкодою для розгляду клопотання у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України. На адресу суду направив заяву про розгляд клопотання без його участі.

Заслухавши думку представника власника майна, дослідивши доводи клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання виходячи з такого.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2023 року накладено арешт у кримінальному провадженні №0000173 від 23.09.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 197-1 КК України, а саме: нежитлову будівлю літ. «Д», яка перебуває у власності ОСОБА_3 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000.

При вирішенні питання про накладення арешту на спірне майно слідчий суддя виходив з тих обставин, що Шевченківським УП ГУНП в м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000173 від 23.09.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 197-1 КК України.

Підставою для накладення арешту послугувало те, що вказане нерухоме майно, підпадає під ознаки речових доказів, а накладення арешту є необхідним з метою збереження речових доказів.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як визначено в ухвалі слідчого судді арешт накладено з підстав, передбачених ст.170 КПК України.

При цьому чинним процесуальним кодексом України передбачено, що накладення арешту на майно можливе, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Разом з тим, наявні у розпорядженні слідчого судді матеріали не містять даних на підтвердження того, що нежитлова будівля літ. «Д», яка перебуває у власності ОСОБА_3 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №00, відповідає критеріям речового доказу, в розумінні положень ст.98 КПК України.

При цьому, прокурором не спростовано факту правомірності набуття ОСОБА_3 права власності на вказане нерухоме майно, відсутні достатні фактичні дані, що вчинено злочин, доказом якого є вказане майно.

Натомість, як убачається зі змісту ухвали про арешт майна ознаки злочину сторона обвинувачення пов`язує з використанням норм закону на свою користь, щодо спрощеного порядку реєстрації права власності без введення в експлуатацію. Тобто достатні та розумні підстави вважати, що вчинено злочин - відсутні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Одночасно вирішуючи клопотання, необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип розумності та співмірності.

Отже, доводи заявника знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання та є такими, що ґрунтуються на законі, а органом досудового розслідування не доведено співмірності та пропорційності застосованого заходу забезпечення кримінального провадження щодо майна ОСОБА_3 , яка не є підозрюваною.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання, наявність підстав для скасування вжитого заходу забезпечення у виді арешту майна у зв`язку з доведеністю заявником, що арешт накладено необґрунтовано, збереження арешту в подальшому порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна і завданнями кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2023 у кримінальному провадженні №0000173 від 23.09.2023 року на нежитлову будівлю літ. «Д», яка перебуває у власності ОСОБА_3 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Скасувати заборону будь-яким реєстраторам, реєстраційним службам чи державним реєстраторам, нотаріусам та іншими особам, які мають реєстраційні повноваження, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких правовстановлюючих документів, спрямовані на реєстрацію, зміну власника нерухомого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1