КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 02 жовтня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно із забороною його використання та відчуження, яке на праві власності зареєстровано за неповнолітнім сином підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_6 , зокрема:

- Земельну ділянку № :04:005:0017 площею 10.046 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, с/рада Пашківська (реєстраційний номер майна 27);

- Квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер майна 000);

- Квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 000);

- Частку в розмірі 63/100 будівлі Побуткомбінату загальною площею 92.6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 50);

- Магазин-кафе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер майна 3);

- Квартиру 9 загальною площею 80 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна 00);

- Нежитлову будівлю загальною площею 186.4кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 50);

- Нежитлову будівлю магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер майна 3);

- Магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_12 (реєстраційний номер майна 3);

- Квартиру АДРЕСА_7 (реєстраційний номер майна 3920633);

- Квартиру АДРЕСА_8 (реєстраційний номер майна 875580000);

- Нежиле приміщення Аптеки загальною площею 70.4кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 (реєстраційний номер майна 2).

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києвавід 28 лютого 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку апеляційного оскарження, то представник зазначає, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності власника майна чи його представника, а про прийняте рішення останнім стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Представник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, оскільки при її постановленні були порушені норми матеріального та процесуального права, не дослідженні належним чином усі обставини провадження у їх сукупності.

Зокрема, зазначає, що нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_6 у 2014, 2015 та 2019 роках, тобто до внесення відомостей до ЄРДР кримінального провадження № 0000548 від 19 вересня 2019 року.

Зауважує, що органом досудового розслідування надано недостовірну інформацію, оскільки ОСОБА_6 є малолітнім, а не неповнолітнім.

Наголошує, що усе майно, власником якого є ОСОБА_6 у відповідності до цивільного законодавства набувалось виключно за письмовою згодою органу опіки та піклування, та усі зазначені об`єкти нерухомості набувались за договорами купівлі продажу.

При цьому, органом досудового розслідування не доведено жодними доказами, що майно на яке прокурор просить накласти арешт належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_8 .

Також звертає увагу на те, що ОСОБА_6 не має статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а тому відсутні підстави для арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна.

Крім того, представник вважає, що відсутні підстави для арешту майна і з метою забезпечення цивільного позову.

Звертається в апеляційній скарзі увага і на те, що вищевказане нерухоме майно перебуває у власності добросовісного набувача, а його арешт порушує права ОСОБА_6 визначені ст. 41 Конституції України.

Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформовані. Від представника ОСОБА_8 надійшло клопотання про відкладення судового розгляду. Разом з тим, зважаючи на те, що це повторне клопотання представника, та на скорочені строки розгляду даної категорії справ, колегія суддів, у даному випадку, вирішила за можливе розглянути дане провадження за відсутності учасників провадження, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності власника майна чи його представника, і копію постановленого рішення у встановленому законом порядку останні не отримували, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне поновити представнику строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Згідно з матеріалами судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 20 січня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000548 за фактом заволодіння службовими особами ТОВ «Мегаінвест Сервіс» нерухомим майном ОСОБА_9 та інших осіб шляхом обману з використанням завідомо підроблених документів та легалізації цього майна за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ст. 356, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України. В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_8 і ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Як убачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 320439488 від 17 січня 2023 року за сином підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_6 на праві власності зареєстровано таке нерухоме майно: земельну ділянку № :04:005:0017 площею 10.046 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, с/рада Пашківська (реєстраційний номер майна 27); квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер майна 000); квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 000); частку в розмірі 63/100 будівлі Побуткомбінату загальною площею 92.6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 50); магазин-кафе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер майна 3); квартиру АДРЕСА_10 (реєстраційний номер майна 00); нежитлову будівлю загальною площею 186.4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 50); нежитлову будівлю магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер майна 3); магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 (реєстраційний номер майна 3); квартиру АДРЕСА_7 (реєстраційний номер майна 3920633); квартиру АДРЕСА_8 (реєстраційний номер майна 875580000); нежиле приміщення Аптеки загальною площею 70.4кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 (реєстраційний номер майна 2).

22 лютого 2023 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, яке зареєстроване за ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 лютого 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, спеціальної конфіскації.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї ж статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Пунктом 1 частини 1 статті 96-2 КК України визначено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000548 про накладення арешту на арешт на нерухоме майно, яке на праві власності зареєстровано за сином підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_6 , слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали додані до нього, заслухавши пояснення прокурора та представника, всупереч доводам викладених в апеляційній скарзі прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на майно, зокрема, з метою забезпечення спеціальної конфіскації, оскільки існує ймовірність того, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Доводи представника щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна та цивільного позову, є безпідставними зважаючи на те, що у даному випадку арешт на вищевказане майно накладено з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, яке на праві власності зареєстровано за сином підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_6 , з метою забезпечення спеціальної конфіскаї, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києвавід 28 лютого 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на нерухоме майно із забороною його використання та відчуження, яке на праві власності зареєстровано за сином підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/7805/23-к Справа №11-сс/824/2794/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1