Справа № 182/5793/23
Провадження № 1-кс/0182/1210/2023
У Х В А Л А

Іменем України

01.11.2023 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2023 за № 0000393 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров (Орджонікідзе), Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, інвалідом не являється, дітей та інших осіб на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.09.2013 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт;

18.11.2014 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим терміном 1 рік;

13.07.2015 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбутий термін 1 місяць до вироку суду від 18.11.2014, до відбуття 1 рік 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 16.09.2016 по відбуттю терміну покарання;

13.12.2018 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

11.12.2019 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України по сукупності правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання призначеним 13.12.2018 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області більш суворим призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. 13.01.2023 року знятий з обліку Нікопольського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області у зв`язку із закінченням іспитового строку;

На розгляді в Орджонікідзевському міському суді Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в :

30 жовтня 2023 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання сстаршого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2023 за № 0000393 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливого злочину, маючи не зняту та непогашену в установленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин, при наступних обставинах.

Так, близько 10 години 00 хвилин 21.10.2023, тобто в період дії воєнного стану, введеного на території України 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходився на зупинці робочого транспорту АТ «Покровський ГЗК», розташованої біля будівлі автовокзалу по вул. Г.Тикви, 10 м. Покров Дніпропетровської області, де на лавці, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , на якому знаходилась сумка на одно плече. В цей же день та час, знаходячись там же, у ОСОБА_5 із корисливих спонукань виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна належного ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) ОСОБА_5 знаходячись там же, сів на лавку поряд з ОСОБА_6 . Після чого, з метою обмеження можливості потерпілого спостерігати за його діями, ОСОБА_5 ззаду, натягнув на голову потерпілого кофту в яку останній був одягнений та поклавши на плече свою ліву руку, притиснув до себе, після чого наніс близько 15 ударів кулаком свої правої руки по голові ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, і, бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, відкрито, протиправно, з корисливих спонукань, перебуваючи в полі зору ОСОБА_6 , який бачив та розумів протиправність його дій, з сумки, яка була одягнута через плече ОСОБА_6 відкрито викрав 51 гривню та з лівої зовнішньої кишені одягнутої на ОСОБА_6 кофти викрав мобільний телефон марки XIAOMI REDMI 8А, чим спричинив йому матеріальний збиток.

В свою чергу, усвідомлюючи протиправність незаконних дій ОСОБА_5 , потерпілий під час супротиву, шляхом ривку, вихопив з рук ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки XIAOMI REDMI 8А, а ОСОБА_5 , заволодівши таким чином лише грошима потерпілого в сумі 51 грн. з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

23.10.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується: протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 , який розповів про всі обставини злочину; протокол впізнання за фотознімками потерпілим ОСОБА_6 , який вказав на ОСОБА_5 як на особу, яка скоїна відносно нього злочин; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були безпосередніми свідками вчинення злочину; протокол огляду грошових коштів, які видав ОСОБА_5 після вчинення ним злочину; повідомлення про підозру ОСОБА_5 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав у повному обсязі.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України до ОСОБА_5 , який підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 вчинив інкримінований йому злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що згідно п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України є обставинами, що обтяжують його покарання.

Вивченням особистості підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що останній постійних засобів для існування не має, не працює, ніяких дій спрямованих на працевлаштування не вживав та не вживає, на життя заробляє тим, що з корисливих спонукань веде свою злочинну діяльність, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, підозрюваний ОСОБА_5 21.10.2023 вчинив корисливий злочин, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив новий корисливий злочин.

Крім того, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину і він в повній мірі розуміє невідворотність покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Тому, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від слідства та суду, а також уникнення покарання за тяжкий злочин, він може покинути постійне місце свого проживання у м. Покров Дніпропетровської області та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, свідками кримінального правопорушення є раніше знайомі підозрюваного ОСОБА_5 , який перебуваючи на волі зможе незаконно впливати на них з метою вчинення тиску для зміни показів.

Наведене вказує, що існує обґрунтований ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України того, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, ризик, передбачений п. 5 ч. 1ст. 177 КПК України того, що ОСОБА_5 буде продовжувати свою злочинну діяльність і вчинить інше кримінальне правопорушення та ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України того що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні.

Враховуючи наявність вищезазначених ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, в ході досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення і реалізації положень ст. 177 КПК України, а саме: забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Особисте зобов`язання, особиста порука, застава не зможуть запобігти можливості підозрюваним татарчуком ОСОБА_9 вільно пересуватися по місту та вчинити новий злочин. Крім того, в оточені ОСОБА_5 не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставляти її до суду на першу про те вимогу. Крім того, вважаю, що майновий стан підозрюваного, а саме відсутність постійного джерела доходів не надає останньому можливості внести заставу.

Крім цього, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, можливо, враховуючи те, що за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження згідно положень ч.5 ст.194 КПК України вважаю за доцільне покладання на підозрюваного ОСОБА_5 наступних обов`язків:

- прибувати до старшого слідчого ОСОБА_10 до кабінету №206 ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою вул. Г.Тикви, 2 м. Покров Дніпропетровської області за першою вимогою, що обґрунтовується необхідністю профілактично впливати на ОСОБА_5 з метою запобігання ухилення від слідства та суду, вчинення нею інших кримінальних правопорушень;

- не залишати житло, а саме квартиру АДРЕСА_2 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам ОВС профілактичного нагляду за ОСОБА_5 та не допущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено достатньо підстав, що в своїй сукупності свідчать про неможливість запобігання вищезазначених ризиків шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, а тому, ст. слідчий і звернулась до слідчого судді з клопотання про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також є ризики, зазначені у клопотанні. Просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання ст. слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 186 КК України, внесені до ЄРДР за №0000393.

23 жовтня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколами огляду місця події; протоколами допитів потерпілих; протоколами допитів свідків; протоколами впізнання за фотознімками та протоколом огляду вилученого речового доказу.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні ст. слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні ст. слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень, аналогічних тому у якому підозрюється.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органу досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 10-ти років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрювана може втекти.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Що стосується наявності ризику незаконного впливу на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), то вказаний ризик також існує. Підозрюваний може незаконно впливати на свідків, оскільки вони є його знайомими, з метою зміни ними показів.Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, у яких підозрюється.

На обґрунтування вказаного ризику ст. слідчим у клопотанні зазначено, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, злочин у якому ОСОБА_5 підозрюється вчинено ним з корисливих мотивів, в стані алкогольного сп`яніння, він не має постійного місця роботи та законних джерел доходів.

З огляду на вищевказане, існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, у якому підозрюється. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодбового домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, т.я. у оточенні підозрюваного немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; грошових коштів для виплати застави він не має; злочини вчинено ним в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 цілодобового залишати місце постійного проживання.

Також слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1), 3) ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2023 за № 0000393 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора під час досудового розслідування, суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці та не більше строку досудового розслідування, тобто до 01.01.2024 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Слідчий суддя ОСОБА_1