Дата документу 25.01.2024 Справа № 331/4674/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/4674/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/336/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за поданням начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області щодо скасування звільнення від покарання та направлення для відбування покарання

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2022 року за ч.2 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України з випробуванням терміном на 1 рік

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції EASYCON,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

представника органу пробації ОСОБА_9 .

Захисник - адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 липня 2023 року, якою задоволено подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області щодо скасування звільнення від покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2022 року за ч.2 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України з випробуванням терміном на 1 рік, та направлено останнього для відбування покарання за вказаним вироком суду.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений не підтвердив будь-яких позитивних змін у своєму житті, систематично скоював адміністративні правопорушення, що свідчить про стійку протиправну направленість його поведінки, умисне системне ігнорування положень чинного законодавства, вперте небажання виправлятись.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала суду є необґрунтованою, ухваленою з порушенням вимог КПК України, оскільки судом не надано належної оцінки долученим до подання доказам, що на її думку призвело до невідповідності висновкам суду фактичним обставинам.

Посилаючись на відомості, викладені в поданні та оскаржуваній ухвалі, захисник вказує, що після ознайомлення засудженого з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням 22 лютого 2022 року, ОСОБА_6 жодного правопорушення не вчиняв.

Останнє правопорушення ОСОБА_6 вчинив 21 лютого 2022 року.

Тому, апелянт вважає, що вказаний факт свідчить про виправлення останнього.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_6 відбував покарання у виді арешту (15 діб) призначеного за постановами суду.

Вважає, що посилання суду на невиконання засудженим постанов суду, спростовується матеріалами подання.

Стосовно зміни місця проживання, засуджений при розгляді справи повідомив лише адресу реєстрації. Крім того, ОСОБА_6 у розшуку не перебував. Після повідомлення з`явитись до уповноваженого органу з питань пробації, останній з`явився та повідомив всі обставини.

Стосовно неявок засудженого до уповноваженого органу з питань пробації, останній одного разу перебував в ізоляторі тимчасового тримання, іншого разу працевлаштовувався на роботу, про що надано докази.

Таким чином, захисник вважає, що поза увагою суду залишились обставини про відсутність умислу засудженого від ухилення від виконання покладених на нього обов`язків, а також відсутність систематичності вчинення правопорушень.

Згідно з ухвалою суду, вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2022 року за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, ОСОБА_6 засуджений до 2 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням обов`язків періодичної явки для реєстрації до органу пробації, повідомлення органу пробації про зміну місця проживання, роботи; невиїзду за межі України без погодження з органом пробації.

Начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернулась до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування покарання у зв`язку з систематичним скоєнням засудженим адміністративних правопорушень.

Представник органу пробації в судовому засіданні подання підтримала, вказавши, що засуджений пропускав реєстрацію, а також систематично скоює адміністративні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні вказував про наявність підстав для задоволення подання, оскільки засудженим не виконані обов`язки, покладені на нього судом, систематично порушуються норм чинного законодавстві, скоюються адміністративні правопорушення.

Засуджений в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, вказуючи, що бажає виправитись. Пояснити причини систематичного скоєння адміністративних правопорушень не зміг, а рівно і не пояснив причин того, чому, будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами, продовжував керувати автомобілем. Вказував, що працював таксистом, але доказів того не має, податки не сплачував.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення подання, вказуючи, що має бути враховано кількість адміністративних правопорушень, які вчинені після того, як вирок суду набрав законної сили, тому відсутня системність таких правопорушень.

Заслухавши доповідь судді; засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; представника органу пробації, яка вважала ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_6 засуджено за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2022 року за ч.2 ст.263 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Відповідно до ст.76 КК України, зобов`язано ОСОБА_6 в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

19 січня 2023 року копія вироку щодо ОСОБА_6 надійшла на виконання до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області.

Відповідно до положень ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення, і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Так, згідно з матеріалами особової справи, засудженому ОСОБА_6 22 лютого 2023 року роз`яснено порядок здійснення нагляду, його обов`язки під час випробування та він був попереджений про наслідки їх невиконання та вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, а також встановлено дні явки для реєстрації до органу з питань пробації, а саме: перший та третій понеділок кожного місяця.

З листка реєстрації убачається, що засуджений за весь час перебування на обліку в Шевченківському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області не з`явився на реєстрацію одного разу 01 травня 2023 року.

У своїх поясненнях стосовно неявки 01 травня 2023 року до уповноваженого органу з питань пробації, засуджений ОСОБА_6 зазначив, що він перебував в ізоляторі тимчасового тримання, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.88).

Отже, факти нез`явлення засудженого ОСОБА_6 на реєстрацію до органу з питань пробації без поважних причин відсутні, що підтвердила представник органу з питань пробації під час апеляційного розгляду.

Стосовно вчинення засудженим адміністративних правопорушень, які фактично були підставою для звернення органу з питань пробації до суду з поданням про скасування звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно з вимогами ч.3 ст.166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Так, згідно з матеріалами особової справи на засудженого, останнім дійсно було вчинено адміністративні правопорушення: 19 грудня 2022 року за ч.5 ст.126 КУпАП, 28 грудня 2022 року за ч.3 ст.130 КУпАП, 28 грудня 2022 року за ч.5 ст.126 КУпАП, 29 грудня 2022 року за ч.3 ст.130 КУпАП, 29 грудня 2022 року за ч.5 ст.126 КУпАП, 21 лютого 2023 року за ч.3 ст.130 КУпАП, 21 лютого 2023 року за ч.5 ст.126 КУпАП, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Проте, як вже було зазначено, 22 лютого 2023 року засудженому ОСОБА_6 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, тобто після вчинення зазначених правопорушень, а попередження до нього застосовано лише у день складення вищевказаного подання.

Таким чином, засудженим були вчинені адміністративні правопорушення до роз`яснення йому порядку та умов відбування покарання з випробуванням та застосування до нього письмового попередження, а тому не можуть бути єдиною підставою для скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направлення останнього для відбування призначеного покарання.

Викладене узгоджується з вимогами ч.5 ст.166 КВК України, згідно з якими, у разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

Окрім того, згідно з ч.3 розділу ІХ «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №272/5 від 29 січня 2019 року, звільнені з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. У разі вчинення звільненим з випробуванням адміністративного правопорушення, що тягне за собою накладення адміністративного стягнення, з ним проводиться індивідуальна профілактична бесіда. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку. Перед винесенням попередження звільнений з випробуванням викликається до уповноваженого органу з питань пробації, надає пояснення, у якому зазначає обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків або правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених). Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Разом з тим, з матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_6 убачається, що у один день - 05 червня 2023 року провідним інспектором Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області винесено попередження засудженому у зв`язку із вчиненням адміністративних правопорушень; проведено індивідуально-профілактичну бесіду щодо запобігання вчинення повторного адміністративного правопорушення із засудженим ОСОБА_6 та складено подання про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення громадянина ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання та направлено до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку органом з питань пробації не дотримано «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №272/5 від 29 січня 2019 року, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Крім того, в матеріалах особової справи немає даних, які б негативно характеризували засудженого.

Згідно з наявною в матеріалах особової справи Оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, визначено низький рівень ризику вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, доводи, викладенні в поданні, про те, що засуджений ОСОБА_6 зарекомендував себе з негативного боку та не бажає ставати на шлях виправлення, не підтверджені достатніми доказами.

Під час апеляційного розгляду засудженим надано відомості про його працевлаштування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що скасування звільнення засудженого від відбування покарання є передчасним.

Оскільки суд першої інстанції не з`ясував повно і всебічно всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення подання, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою та відповідно до вимог ст.ст.407, 409, 412 КПК України, підлягає скасуванню, з ухваленням нової ухвали - про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 липня 2023 року, якою подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області щодо скасування звільнення від покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2022 року за ч.2 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України з випробуванням терміном на 1 рік, задоволено та направлено останнього для відбування покарання за вказаним вироком суду, скасувати, у задоволенні подання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4