Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження №11-сс/4806/425/23, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 власника майна,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2023 року, задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 (далі - прокурор), у кримінальному провадженні № 000427, відомості про кримінальне правопорушення в якому 17.05.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :17:001:0490, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вигляді заборони користування, у тому числі шляхом накладення заборони на проведення будь-яких будівельних робіт на цій ділянці.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 29 червня 2023 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 000427, внесеному 17.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про накладення арешту на майно земельну ділянку за кадастровим номером :17:001:0490 за адресою: АДРЕСА_1 . У клопотанні прокурор посилається на те, що ОСОБА_6 на земельній ділянці проводить будівельні роботи, оскільки відповідно до протоколу щодо обстеження об`єкту самочинного будівництва по АДРЕСА_1 від 22.06.2023, проведеної робочою комісією Ужгородської міської ради, утвореною на підставі розпорядження міського голови «Про робочу групу» від 22.06.2023 №359, з`ясовано, що відповідно до наявної інформації з КП «Водоканал м. Ужгород» на вищевказаній земельній ділянці розташовані балансові мережі підприємства: водогін Д-500 та самопливний каналізаційний колектор Д-1200 мм. та поруч із земельною ділянкою проходить напірний каналізаційний колектор від 1,5 до 2 м. На об`єкт будівництва «Будівництво індивідуального житлового будинку Слов`янська Набережна, м. Ужгород зареєстровано повідомлення щодо виконання підготовчих робіт ЖЗК07 від 21.06.2023. Інші дозвільні документи на об`єкт не реєструвались. Під час огляду об`єкту будівництва встановлено, що замовником - ОСОБА_6 , по периметру будівельного майданчика встановлено огорожу, виконано підготовчі роботи із зачистки земельної ділянки та виконуються будівельні роботи з розриття ґрунту ймовірно для фундаментів, які виконуються без відповідного дозвільного документу. З клопотання також убачається, що 29.06.2023 постановою дізнавача вказана земельна ділянка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні. Прокурор у клопотанні також зазначає, що з метою забезпечення запобігання вчинення будь-яких дій, спрямованих на приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме земельної ділянки, яка має значення речового доказу, необхідним є накладення арешту на земельну ділянку, - просить клопотання задовольнити.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що клопотання про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 171 КПК України. Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, відомості про яке 17.05.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000427, в ході якого досліджуються обставини того, що громадянин ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює самовільне, всупереч установленому законом порядку обмеження у користуванні земельної ділянки, яка належить заявнику. Слідчим суддею також встановлено, що постановою дізнавача від 29.06.2023 земельну ділянку за кадастровим номером :17:001:0490 за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, і те, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки зі змістом оскаржуваної ухвали слідчого судді ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 ознайомились лише 04.08.2023. Водночас вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, що така підлягає скасуванню. Стверджує, що прокурором допущено порушення приписів ч. 3 ст. 64-2 КПК України, оскільки третя особа, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту, повідомляється про прийняті процесуальні рішення у кримінальному провадженні. Окремо звертає увагу на те, що земельна ділянка, на яку слідчий суддя наклав арешт, перебуває у законному володіння ОСОБА_6 з 2014 року, відтак ОСОБА_6 веде саме підготовчі роботи зі спорудження індивідуального житлового будинку, що повністю співвідноситься із категорією та видом використання земельної ділянки. На переконання апелянта, досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 000427, відомості про яке 17.05.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочате без належних на те підстав та всупереч положень ст. 477 КПК України. Крім того, вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту земельної ділянки ініційовано до початку будівельних робіт, тобто до події, що досліджується у рамках кримінального провадження. Зазначає, що будівельні роботи не були розпочаті, а відповідно не завдана шкода правам та свободам будь-яких осіб. Апелянт вважає, що слідчим суддею не досліджені подані прокурором копії документів на предмет наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та порушено вимоги п. п. 2, 3 ч. 3 ст. 132 КПК України. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно земельну ділянку з кадастровим номером :17:001:0490 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим суддею взяті до уваги положення Конституції України, дотримані вимоги кримінального процесуального закону та принцип верховенства права, закладений у Європейській Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається законним та обґрунтованим.

Так, перевіривши доводи клопотання та викладені у судовому рішенні висновки, колегія судів погоджується з твердженнями слідчого судді про те, що матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на те, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України та має доказове значення у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно шляхом заборони користування ним, у тому числі проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів бере до уваги те, що вказане вище майно земельна ділянка з кадастровим номером :17:001:0490, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на яку накладено арешт, відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям і може мати значення для встановлення обставин кримінального провадження; що органом досудового розслідування доведено існування передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків та достатність підстав вважати, що такі ризики мають місце.

Як убачається із приєднаних до клопотання матеріалів, у провадженні СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000427, відомості про кримінальне правопорушення в якому 17.05.2023 внесені до ЄРДР за ознаками діяння, передбаченого ст. 356 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється прокурорами Ужгородської окружної прокуратури.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 проводить будівельні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером :17:001:0490 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до протоколу щодо обстеження об`єкту самочинного будівництва по Слов`янській набережній 17В в м. Ужгороді від 22.06.2023, проведеної робочою комісією Ужгородської міської ради, утвореною на підставі розпорядження міського голови «Про робочу групу» від 22.06.2023 № 359, проведено огляд відповідного будівельного майданчика на предмет законності виконання будівельних робіт. Робочою групою з`ясовано, що відповідно до наявної інформації з КП «Водоканал м. Ужгород» на вищевказаній земельній ділянці розташовані балансові мережі підприємства: водогін Д-500 та самопливний каналізаційний колектор Д-1200 мм. та поруч із земельною ділянкою проходить напірний каналізаційний колектор від 1,5 до 2 м. На об`єкт будівництва «Будівництво індивідуального житлового будинку Слов`янська Набережна, м. Ужгород зареєстровано повідомлення щодо виконання підготовчих робіт ЖЗК07 від 21.06.2023. Інші дозвільні документи на об`єкт не реєструвались. У ході огляду об`єкту будівництва встановлено, що його замовником, є гр. ОСОБА_6 , по периметру будівельного майданчика встановлено огорожу, виконано підготовчі роботи з зачистки земельної ділянки та виконуються будівельні роботи з розриття ґрунту ймовірно для фундаментів, які виконуються без відповідного дозвільного документу. Таким чином, є достатні підстави вважати, що в ході проведення відповідних робіт може бути заподіяна значна шкода громадським інтересам та інтересам окремих фізичних осіб.

Колегія суддів вважає, що встановлені органом досудового розслідування та зазначені в клопотанні про арешт земельної ділянки обставини підтверджуються доданими до клопотання доказами: протоколом щодо обстеження об`єкту будівництва (а. с. п. 9-10), інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. п. 11-12), повідомлення щодо виконання підготовчих робіт на об`єкті (а. с. п. 13-19).

Відповідно до постанови від 29.06.2023 земельна ділянка з кадастровим номером :17:001:0490 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, має значення для з`ясування фактичних обставин скоєних кримінально-протиправних дій, є предметом, що є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Беручи до уваги наведене, колегія судів погоджується з висновком слідчого судді про те, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно земельну ділянку з кадастровим номером :17:001:0490, із забороною користування нею, у тому числі проведення будь-яких будівельних робіт на ній.

При цьому, апеляційний суд вважає, що майно, на яке накладено арешт, саме по собі та з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в ході якого органу досудового розслідування необхідно провести слідчі дії, у зв`язку із чим, саме із метою збереження речових доказів у незмінному стані, майно підлягає арешту.

Доводи апеляційної скарги про те, що земельна ділянка, на яку слідчий суддя наклав арешт, перебуває у законному володіння ОСОБА_6 з 2014 року, відтак ОСОБА_6 веде саме підготовчі роботи зі спорудження індивідуального житлового будинку, що повністю співвідноситься із категорією та видом використання земельної ділянки, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність накладення арешту на цю земельну ділянку шляхом заборони користування нею, у тому числі проведення будь-яких будівельних робіт на ній.

Крім того, як такі, що не дають підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна та не впливають на висновки слідчого судді, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що: досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 000427, відомості про кримінальне правопорушення в якому 17.05.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочате без належних на те підстав та всупереч положень ст. 477 КПК України; вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту земельної ділянки ініційовано до початку будівельних робіт, тобто до події, що досліджується у рамках кримінального провадження; будівельні роботи не були розпочаті, а відповідно завдана шкода правам та свободам будь-яких осіб; слідчим суддею не досліджені подані прокурором копії документів на предмет наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та порушено вимоги п. п. 2, 3 ч. 3 ст. 132 КПК України; прокурором допущено порушення приписів ч. 3 ст. 64-2 КПК України, оскільки третя особа, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту, повідомляється про прийняті процесуальні рішення у кримінальному провадженні.

На інші доводи, які б давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів бере до уваги те, що вищевказане майно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям і може мати значення для встановлення обставин кримінального провадження; що органом досудового розслідування доведено існування передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків та достатність підстав вважати, що такі ризики мають місце; що вказане майно постановою від 29.06.2023 визнано речовим доказом; що таке втручання у права та інтереси власника майна, як накладення на нього арешту шляхом заборони користування земельною ділянкою, у тому числі проведення будь-яких будівельних робіт на ній, є виправданим.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявність потенційної загрози та шкоди для кримінального провадження у разі відмови в накладенні арешту на земельну ділянку шляхом заборони користування нею, у тому числі проведення будь-яких будівельних робіт на ній, яка може виразитись у втраті речового доказу та унеможливить подальше кримінальне провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз, встановлення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, та встановлення істини в справі, що очевидно переважає над відсутністю на даний момент повідомлення будь-кому про підозру та обмеженням власника (володільця) тимчасово розпоряджатися земельною ділянкою.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про накладення арешту на вказане у клопотанні прокурора майно.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а тому, з огляду на положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що апелянтом не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого судді, на такі в апеляційній скарзі не вказується і на такі не посилався представник власника майна під час розгляду апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах власника майна - ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 000427, відомості про кримінальне правопорушення в якому 17.05.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :17:001:0490, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вигляді заборони користування, у тому числі шляхом накладення заборони на проведення будь-яких будівельних робіт на цій ділянці, - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: