ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3558/23 Справа № 175/4382/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000549 за апеляційною скаргою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01 грудня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду в частині визначення розміру застави скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити, застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гаупвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначати.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції частково задовольняючи клопотання прокурора дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, в той же час, без будь-якого мотивування суд відкинув доводи клопотання про наявність ризиків, передбачених п. 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, що призвело до прийняття неправильного рішення щодо можливості визначення застави.

Зазначає, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено основне покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що може свідчити про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_9 у майбутньому та можливість впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, а також зважаючи на суспільно-політичну ситуацію в державі та суспільний резонанс, розмір застави обвинуваченому не повинен визначатися.

Окрім того, визначена судом застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн, з урахуванням обставин кримінального провадження, майнового стану, в тому числі грошового забезпечення ОСОБА_9 , та його сімейного стану не може гарантувати виконання ним покладених на нього обов`язків, оскільки є занадто малою.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2023 року ОСОБА_9 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01 грудня 2023 року, також визначено заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_9 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при цьому враховано особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, одружений, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується.

Однак, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, наявності у нього міцних соціальних зв`язків, обставин, встановлених при розгляді клопотання, враховуючи думку сторони обвинувачення, суд вважає за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого та захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду залишити без змін, представника потерпілих, який просив ухвалити рішення на розсуд суду, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги прокурора не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0000549 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у цьому кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді від 14.08.2023 року до обвинуваченого ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції 03.10.2023 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризику того, що обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується.

Таким чином, зазначений ризик встановлений в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлений ризик об`єктивно існує і для його запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.

При цьому посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність ризиків, передбачених п. 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, є безпідставним, оскільки ризик знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення прокурором в клопотанні не заявлений, а ризик незаконного впливу на свідків, експертів та потерпілих - не доведений, так як до клопотання не долучено доказів на підтвердження цього ризику.

Доводи прокурора про неправомірність визначення судом застави при продовженні ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не є слушними з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, альтернативне не визначення розміру застави є правом суду, та таке рішення приймається з врахуванням наявних ризиків, неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого та сукупності всіх обставини, визначених ст. 178 КПК України.

Визначаючи розмір застави, суд першої інстанції взяв до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 цього Кодексу та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований, є військовослужбовцем, позитивно характеризується, відшкодовує спричинену ним шкоду, що підтверджується наданою до суду апеляційної інстанції розпискою потерпілої ОСОБА_10 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визначення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_9 вже місяць як перебуває під заставою, та прокурором не надано матеріалів про те, що обвинувачений не виконує покладені на нього судом обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про продовження застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4