ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/590/23 Справа № 705/3014/23 Категорія: ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальнальне провадження № 0000369 за апеляційною скаргою прокурора Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 червня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ладижинка Уманського району Черкаської області, маючого на утриманні неповнолітню дитину, інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

- ч. 2 ст. 125 КК України на 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_8 у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначено виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком в 1 (один) рік та покладено обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України,

в с т а н о в и л а :

За даним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 19.05.2023 близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи на території будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, на ґрунті виниклого конфлікту зі своєю сестрою ОСОБА_9 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останній один удар головою в область обличчя, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді Л-подібної рани в дільниці спинки носа, що, згідно висновку експерта № 05-7-01/255 від 08.06.2023, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Він же 21.05.2023 близько 12 години 50 хвилин, перебуваючи на території будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, на ґрунті виниклого конфлікту зі своєю сестрою ОСОБА_9 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останній удар кулаком в область грудної клітки та ще один удар кулаком в область носа, чим заподіяв тілесні ушкодження у виді синця в проекції 3-4 ребер справа по передньо-пахвинній лінії, що, згідно висновку експерта № 05-7-01/256 від 08.062023, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.06.2023 змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та вважати ОСОБА_8 засудженим за: ч. 1 ст. 125 КК до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 гривень; ч. 2 ст. 125 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, остаточно визначити ОСОБА_8 до відбування покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі зі штрафом у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 850 гривень. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком в 1 рік та покласти обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України. Згідно ч. 3 ст. 72 КК України покарання ОСОБА_8 у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виконувати самостійно.

В обгрунтування апеляційних вимог прокурор, не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, зазначає, що судом першої інстанції не дотримано положень кримінального та кримінального процесуального закону та ухвалено вирок із недотриманням ч. 1 ст. 70 КК України, зокрема не призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

На думку прокурора, наведене приведення вироку у відповідність до вимог кримінального закону, не погіршує становища обвинуваченого, тому судове рішення підлягає зміні на підставі п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явилися обвинувачений ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_10 та потерпіла ОСОБА_9 , які не повідомили про поважні причини свого неприбуття, що, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених прокурором апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 в підтримку апеляційної скарги в повному обсязі з наведених в ній доводів, яка також зазначила про допущену прокурором ОСОБА_7 описку в прохальній частині апеляційної скарги, зокрема щодо покладання на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 належить до задоволення.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і ґрунтуватись на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального, кримінального процесуального закону.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, відповідає встановленим органом досудового розслідування обставинам, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Процедура розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні в порядку ст. 382 КПК України, судом першої інстанції дотримана.

Кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та за ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, колегія суддів визнає правильною.

При призначенні ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції, на виконання вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винуватого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на спеціальному обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, несудимий, в якості обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, та обставини, що його обтяжує вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, і обгрунтовано призначено покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України, за кожне кримінальне правопорушення окремо.

Вид та розмір призначеного ОСОБА_8 покарання за ч. 1 та ч. 2 ст. 125 КК України у визначених судом першої інстанції межах, в тому числі із застосуванням положень ст. 75 КК України до покарання у виді обмеження волі, стороною обвинувачення не оскаржується, тому колегія суддів визнає його справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Разом з цим колегія суддів визнає обгрунтованими посилання сторони обвинувачення про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при ухваленні вироку щодо ОСОБА_8 , з огляду на наступне.

Статтями 409, 413 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Частиною 1 статті 70 КК України передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 10 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового складання покарань, заміна покарань проводиться за правилами ст. 72 КК України. При цьому коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф або позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

За правилами ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання, в тому числі у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 засуджено за ч 1 ст. 125 КК України до основного покарання у виді штрафу та за ч. 2 ст. 125 КК України до обмеження волі із звільненням від відбування цього покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України. У подальшому судом, в порушення положень ст.ст. 70, 72 та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 10 «Про практику призначення судами кримінального покарання», не призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України.

Таким чином суд, після призначення ОСОБА_8 покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо мав застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України і призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень із одночасним застосуванням вимог ч. 3 ст. 72 КК України.

Посилання прокурора в прохальній частині апеляційної скарги про необхідність покладання на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язків, зокрема передбачених п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, колегія суддів визнає опискою, оскільки за вироком суду першої інстанції, при звільненні від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, на обвинуваченого покладено обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а сторона обвинувачення не оскаржує судове рішення в цій частині. Наведене підтверджено в судовому засіданні і прокурором ОСОБА_6 .

Так як під час апеляційного перегляду кримінального провадження встановлено неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, в частині не застосування положень ч. 1 ст. 70 КК України про призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, вирок Уманського міськрайонного суду м. Черкаси від 19.06.2023 щодо ОСОБА_8 підлягає приведенню у відповідність, шляхом його зміни на виконання положень п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України.

Керуючись ст. 404, п. 2 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 червня 2023 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України, змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за: ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; ч. 2 ст. 125 КК України на 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, остаточно визначити ОСОБА_8 до відбування покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі зі штрафом у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком в 1 (один) рік та покласти обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 72 КК України покарання ОСОБА_8 у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, виконувати самостійно.

У решті вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 червня 2023 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Головуючий

Судді