Провадження №1-кп/127/548/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 , представників потерпілої: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000546 від 15.06.2022, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2022 близько 12:00 год. ОСОБА_4 , приїхав на територію металоприймального пункту, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою купівлі металобрухту. Під час суперечки з ОСОБА_10 щодо неузгодженості умов взаємного обміну металобрухтом, останній підняв із землі металевий кутник, який лежав неподалік, і намагався закинути його через паркан на територію металоприймального пункту, однак у цей час ОСОБА_4 із застосуванням фізичної сили, двома руками вирвав у ОСОБА_10 з рук вищевказаний металевий кутник, після чого діючи необережно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, не бажаючи, але свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, 15.06.2022 близько 12:30 год., тримаючи металевий кутник двома руками, наніс ОСОБА_10 вищевказаним предметом один удар навідмаш, зліва направо, у праву ділянку голови, внаслідок якого ОСОБА_10 впав на землю, після чого, не приходячи до свідомості, помер на місці події.

Згідно висновку експерта №423 від 12.07.2022 ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми (саден на бічній поверхні шиї та обличчі, перелому нижньої щелепи справа, припухлості м`яких тканин обличчя, крововиливів в м`яких покровах голови, субарахноїдальних крововиливів мозку та ділянки забою мозкової речовини), що утворилась від дії тупого твердого предмету(ів) з переважно плоскою поверхнею, та належить до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню за ознакою загрозливих для життя явищ та стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Смерть ОСОБА_10 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, визнав частково, пояснив, що був знайомий з потерпілим близько шести місяців, оскільки неодноразово обмінював у нього метал. За тиждень до подій, він привіз до ОСОБА_11 двісті п`ятдесят кілограм металу, а мав забрати інший. 15.06.2022 коли він приїхав до ОСОБА_12 , та останній повідомив, що їх домовленість буде змінена й він надасть лише половину металу. Після чого, з вказаних причин, між ними почалась сварка, в ході якої потерпілий проганяв його з території, а він наполягав на своєму. У ОСОБА_11 в руках був металевий предмет, яким він розмахував перед його обличчям, а тому він вихопив у нього даний предмет та хотів вдарити навідмаш, у плече, однак ОСОБА_13 нагнувся і він наніс йому удар в область голови, від якого ОСОБА_14 впав на землю. Після чого, вони з хлопцями, які перебували на території, підняли потерпілого, сперли його на паркан, надавали медичну допомогу та викликали швидку. Зазначив, що наміру вбивати ОСОБА_12 у нього не було, він визнає свою вину у тому, що завдав удар потерпілому, від якого останній загинув. Також, повідомив, що шкодує про вчинене, йому важко жити, після даної події, завдану потерпілій шкоду повністю відшкодував, неодноразово просив вибачення та коли дізнався, що ОСОБА_15 загинув, розуміючи, що це сталося з його вини, в той же день, сам приїхав до відділку поліції та повідомив про обставини за яких загинув потерпілий.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 яка є матір`ю ОСОБА_12 , повідомила, що 15.06.2022 вона перебувала за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , в її син, в той день, приймав металобрухт в гаражному приміщенні за тією ж адресою. До неї зателефонувала донька та повідомила, що на вулиці щось сталось. Коли вона вийшла з будинку, то побачила, як її син знаходився в сидячому положенні та був мертвий. Біля нього було багато людей та вже були присутні працівники поліції. Також, зазначила, що син був неконфліктним. Крім того, повідомила, що шкода обвинуваченим їй була відшкодована, в зв`язку з чим, вона не наполягає на призначенні обвинуваченому максимальної міри покарання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомив, що працював на старому місці у металоприймальному пункті у потерпілого ОСОБА_12 . В день подій, які трапились в період часу з 12:00 год. до 13:00 год. він ходив на обідню перерву. Коли він повернувся ОСОБА_15 сидів біля паркану, біля нього стояло декілька людей, серед яких, також, був обвинувачений. Він пішов по воду, а коли повернувся обвинуваченого вже не було та приїхала швидка медична допомога. Також, зазначив, що обвинувачений з потерпілим неодноразово спілкувались, оскільки ОСОБА_17 купував у ОСОБА_12 метал.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 повідомив, що 15.06.2022 він перебував на своєму робочому місці у металоприймальному пункті куди приїхав обвинувачений. В подальшому, він бачив, як ОСОБА_15 взяв прут і махав перед ОСОБА_19 . Далі він вийшов, а коли повернувся то ОСОБА_20 сидів біля паркану, біля нього стояв ОСОБА_21 , а ОСОБА_17 був біля своєї машини. ОСОБА_21 викликав швидку допомогу, до приїзду якої вони надавали медичну допомогу ОСОБА_22 , однак він помер.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 повідомив, що він працював з 2021 року у ОСОБА_24 на розбиранні металобрухту та працював болгаркою. 15.06.2022 він бачив, як ОСОБА_20 вийшов за паркан, після чого почув крики та в нього попросили принести води. Коли він вийшов за паркан, він побачив ОСОБА_24 , який лежав посеред дороги, з його рота і носа текла кров та він перетягнув його до паркану і викликав швидку медичну допомогу. На дорозі знаходився ОСОБА_25 , ОСОБА_17 та ще один чоловік. Також, зазначив, що бачив на голові зліва у ОСОБА_24 біля виска червону полосу, а на дорозі лежав металевий кутик.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 повідомив, що працював у ОСОБА_12 близько чотирьох місяців. У день подій під час роботи він почув, що ОСОБА_14 з ОСОБА_27 сперечаються. Коли він вийшов з території, то побачив ОСОБА_11 , який сидів біля паркану, а коли він підійшов ближче, то побачив, що у нього з носа йшла кров. Також, біля потерпілого стояв ОСОБА_14 , який попросив принести води, що він і зробив, після чого пішов далі працювати не дочекавшись швидкої медичної допомоги.

Окрім показань обвинуваченого, потерпілої, свідків, судом ретельно та безпосередньо були досліджені наступні докази надані сторонами кримінального провадження, а саме:

- протокол огляду від 15.06.2022 з ілюстративними таблицями, відповідно до якого місцем проведення огляду є відкрита ділянка місцевості, розташована навпроти території домоволодіння АДРЕСА_4 , та на п`ять метрів правіше від входу на вказану територію домоволодіння біля 3-го АДРЕСА_5 . Так вказана ділянка місцевості має ґрунтове покриття із камінням, побутовим сміттям, трав`яними рослинами. Тут наявний металевий паркан бордового кольору, у якому металева хвіртка - вхід до пункту прийому брухту, яка на момент огляду знаходилась у відчиненому стані. Праворуч від вказаної хвіртки, на відстані одного метра наявний труп особи чоловічої статі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. за адресою: АДРЕСА_3 . Труп знаходився у наполовину сидячому положенні, задньою поверхнею тулуба спертий на паркан, голова відхилена від середини осі тіла вправо на сорок п`ять градусів, бічною лівою поверхнею торкається верхніх кінцівок зліва, рот привідкритий, верхні кінцівки призігнуті в суглобах, нижні розігнуті в суглобах.

Огляд трупа: сорочка білого кольору, по передніх бічних поверхнях з обох боків забруднення РБК і брудом, джинси синього кольору на коричневому шкіряному паску з металевою пряжкою, нижня білизна сірого кольору, шкарпетки чорні. Трупні зміни станом на 14:05 год.: охолоджений нерівномірно, зберігає тепло у верхніх і нижніх кінцівках, а також у пахових і пахвинних ділянках, заклякання відсутні у всіх групах м`язів, трупні плями знаходяться на задній поверхні тіла, розмиті, синюшно-фіолетові, при натисканні на попереку трупа пляма зникає повністю та відновлює своє попереднє забарвлення продовжу п`ятнадцяти секунд. В очах наявні плями, зіниці округлі однакового діаметру одна відносно одної. У правій кишені штанів наявні п`ять пластикових карток, дві банківські, проїзний документ - муніципальна карта вінничанина, дві дисконтні карти . У задній лівій кишені штанів виявлено мобільний телефон із кнопками спереду у корпусі чорно-зеленого кольору, металевий дріт. У задній правій кишені штанів ключі на трьох в`язках, у кількості вісім ключів.

Ушкодження трупа: на обличчі, а саме лівий носовий хід наявний підсохлий крововилив, у ротовій порожнині наявні сліди підсохлої та свіжої РБК, припухлість правої вилично-щічної ділянки, на бічній поверхні шиї справа, на двох сантиметрах нижче правого краю мочки вуха справа наявне садно у вигляді поперечної смугастої лінії, довжиною близько дванадцяти сантиметрів, вкрите підсохлою темно-червоною кірочкою, лінії садна з боків з боків, навколо садна наявні точкові крововиливи, старі вкриті кірочками, відчувається функтуація рідини пальцями в правій щічній і виличній ділянці, припухлість. Грудна клітина ціла, крепітації, тріщин і деформації грудної клітини при пальпації не виявлено. Кінцівки без видимих зовнішніх ушкоджень. На тильній поверхні лівої кістки в проекції 4-го пальця є старі крапкові крововиливи розмірами 0,1х0,2 см округлої форми, вкрите кірочками. Аналогічні садна наявні на тильній поверхні правої кістки в проекції 2-3 пальця, округлої форми з підсохлою темно-червоною поверхнею розмірами близько 0,7х0,7 см. На спині ушкоджень не виявлено. На видимих ділянках нижніх кінцівок ушкоджень, окрім трупних плям не виявлено.

Ложе трупа: наявні сліди РБК.

На зовнішній поверхні лівої вушної раковини в проекції внутрішньої поверхні козелка наявний свіжий крововилив, садно округлої форми розмірами 2х1см, вкрите темно-червоною кірочкою, нижній край якого контактує з синцем округлої форми розміром 1х1см фіолетового забарвлення.

Інших тілесних ушкоджень при зовнішньому огляді трупа не виявлено.

Під час огляду було виявлено два сліди РБК, металевий предмет ззовні схожий на ніж, рукавиці жовтого кольору зі слідами РБК, п`ять пластикових карток, мобільний телефон (т.1 а.с. 63-70);

- протокол огляду від 15.06.2022, відповідно до якого об`єктом огляду є приміщення секційної зали Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи, що розташована за адресою: м. Вінниці, вул. Гліба Успенського, 83. Вхід до вказаної зали здійснюється за допомогою металево-пластикових дверей, повернувши праворуч. У вказаній залі наявні секційні столи, робочі столи, рукомийники. Зліва від входу наявний одяг зі слідами речовини бурого кольору, який зі слів санітара СМЕ належить ОСОБА_10 . У ході огляду ОСОБА_28 видав працівникам поліції одяг, а саме: сорочка білого кольору зі слідами РБК, джинсові штани синього кольору, чоловічий черевик чорного кольору, які було поміщено до картонної коробки та належним чином опечатані (т.1 а.с. 71, 72);

- протокол огляду від 15.06.2022 з ілюстративною таблицею, відповідно до якого об`єктом огляду є територія домоволодіння АДРЕСА_6 . Вхід на вказану територію здійснюється за допомогою одностворчатої металевої хвіртки червоного кольору із циліндровим механізмом замка, яка станом на момент проведення слідчої дії знаходилась у відчиненому стані. Увійшовши встановлено, що вказана територія має ґрунтова покриття та заставлена металевим брухтом, а саме: каструлями, колесами, металевими прутами та кутиками, холодильники, тощо. На відстані 1м від входу було виявлено металевий кутик зі слідами корозії довжиною близько 1м. Зі слів свідка ОСОБА_29 , саме вказаним предметом чоловік на ім`я ОСОБА_30 міг спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_10 , оскільки під час їх конфлікту тримав його в руках. Вказаний металевий кутик було поміщено до картонної коробки та належним чином опечатані (т.1 а.с. 73-77);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.06.2022, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 за круглою формою обличчя, лобовими залисинами, формою губ, впізнав на фото №3 особу, яка приїжджала 15.06.2022 близько 12:00 до ОСОБА_31 , щоб придбати метал, яка ймовірно нанесла йому тілесні ушкодження, оскільки погрожувала йому, щоб він не розповідав про відомі обставини подій (т.1 а.с. 91);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.06.2022, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 за лобними залисинами, круглою формою обличчя, впізнав на фото №3 особу, яка приїжджала 15.06.2022 близько 12:00 стався конфлікт із ОСОБА_32 , у ході якого він погрожував ОСОБА_22 фізичною розправою чи нанесенням тілесних ушкоджень (т.1 а.с. 92);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.06.2022, відповідно до якого свідок ОСОБА_26 за формою очей і рота, лобними залисинами, круглим обличчям, впізнав на фото №3 особу, яка між якою та ОСОБА_32 , 15.06.2022 близько 12:00 год. виник конфлікт (т.1 а.с. 93);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 15.06.2022, відповідно до якого 15.06.2022 о 19.40 год. було затримано особу, підозрювану у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці подій вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин та вилучено кофту марки «Adidas» (т.1 а.с. 94-98);

- протокол проведення слідчого експерименту від 15.06.2022, за участю свідка ОСОБА_18 , відповідно до якого слідчим було запропоновано свідкові розповісти про відомі йому обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Так, ОСОБА_18 повідомив, що був свідком конфлікту, який виник між ОСОБА_33 та чоловіком на ім`я ОСОБА_30 , близько 12:00 год. 15.06.2022 та одразу після якого свідок виявив тіло ОСОБА_10 на тому ж місці у лежачому положенні зі слідами крові. В подальшому, ОСОБА_18 погодився та провів учасників до місця події у м. Вінниці, 3-й пров. Дубовецький, 1, де повідомив, що саме на вказано місці, близько 12:10 год. виник словесний конфлікт по факту неузгодженості ціни між ОСОБА_27 , який приїхав сюди на авто та ОСОБА_34 . Свідок чув, що в ході конфлікту ОСОБА_30 погрожував ОСОБА_22 нанесенням тілесних ушкоджень. Також, свідок зазначив, що особа ОСОБА_30 йому відома, він займається виготовленням ключів і приїхав у цей день із метою купівлі металу у ОСОБА_11 . При приїзду ОСОБА_27 свідок спільно з іншими працівниками почали виносити метал із території домоволодіння на дорогу до автомобіля ОСОБА_27 . Коли винесли ваги, то між ОСОБА_27 і ОСОБА_33 розпочалася словесна перепалка, у ході якої свідок чув, як ОСОБА_30 погрозив нанесенням тілесних ушкоджень і бачив, як нагинався за металевим кутиком, який лежав на землі поруч з ним, а також повідомив, що вказаний предмет ОСОБА_35 , в подальшому, спільно з іншими працівниками перенесли на територію домоволодіння. Зі згоди ОСОБА_36 учасники слідчої дії зайшли на територію домоволодіння та свідок вказав на предмет, яким було нанесено тілесні ушкодження. У подальшому, повідомив, що за мить після того, як ОСОБА_30 нагинався за вказаним предметом почув глухий звук, схожий на удар. Самого удару ОСОБА_35 не бачив. Коли знову повернувся на вулицю, то ОСОБА_14 уже лежав на землі обличчям вниз без ознак життя, тому він спільно з іншими працівниками відтягли його до паркану, пішли по воду та викликали швидку медичну допомогу (т.1 а.с. 100-107);

- протокол проведення слідчого експерименту від 15.06.2022, за участю свідка ОСОБА_16 на відкритій ділянці місцевості, розташованої навпроти буд. АДРЕСА_6 , відповідно до якого на запитання слідчого чи відомо свідкові про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , останній відповів стверджувально та розповів, що події відбулися за адресою: м. Вінниця, 3-й пров. Дубовецький, 1, близько 12:00 год. У цей час приїхав чоловік на ім`я ОСОБА_30 по метал і свідок пішов до магазину, а коли повернувся, то виявив ОСОБА_11 уже під парканом, поруч із яким метушилися працівники, що було близько 12:30 год. Про обставини події дізнався від колег (т.1 а.с. 108-115);

- протокол отримання зразків для експертизи від 22.06.2022, відповідно до якого було відібрано у підозрюваного ОСОБА_4 зразки крові для проведення імунологічної та цитологічної експертизи. Відібрані зразки крові поміщено на марлевий тампон, який упаковано до паперового конверту (т.1 а.с. 137);

- висновок експерта №200 від 06.07.2022, відповідно до якого:

«Кров від трупа гр-на ОСОБА_10 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО»

«Кров підозрюваного гр-на ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютинином анти-А за ізосерологічною системою АВО»

В плямах на марлевих тампонах зі змивами РБК, вилученої при огляді місця події, встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А та В.

Якщо кров в досліджуваних плямах походить від однієї людини, то група крові її АВ і походження її від потерпілого ОСОБА_10 не виключається.

Якщо ж кров в досліджуваних плямах походить від двох або декількох осіб, тобто являється змішаною, то ними можуть бути люди з групами крові А з ізогемаглютинином анти-В, В з ізогемаглютинином анти-А та АВ, що не виключає домішок крові як від потерпілого ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_4 (т.1 а.с. 139-141);

- висновок експерта №197 від 04.07.2022, відповідно до якого:

«Кров від трупа гр-на ОСОБА_10 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО».

«Кров підозрюваного гр-на ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютинином А за ізосерологічною системою АВО».

В плямах на чоловічій сорочці, чоловічих джинсових штанах, вилучених з трупа ОСОБА_10 , встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А та В, що не виключає походження цих плям від потерпілого ОСОБА_10 (т.1 а.с. 143-146);

- висновок експерта №196 від 30.06.2022, відповідно до якого кров підозрюваного гр-на ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютинином анти-А за ізосерологічною системою АВО (т.1 а.с. 148, 149);

- висновок експерта №199 від 05.07.2022, відповідно до якого:

«Кров від трупа гр-на ОСОБА_10 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО».

«Кров підозрюваного гр-на ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютинином анти-А за ізосерологічною системою АВО».

В плямах на робочих рукавицях, вилучених під час проведення ОМП, встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А та В.

Якщо кров в досліджуваних плямах походить від однієї людини, то група крові її АВ і походження її від потерпілого ОСОБА_10 не виключається.

Якшо ж кров в досліджуваних плямах походить від двох або декількох осіб, тобто являється змішаною, то ними можуть бути люди з групами крові А з ізогемаглютинином анти-В, В з ізогемаглютинином анти-А та АВ, що не виключає домішок крові як від потерпілого ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_4 (т.1 а.с. 151-153);

- протокол проведення слідчого експерименту від 28.06.2022, за участю свідка ОСОБА_16 місцем проведення якого є ділянка місцевості розташована за адресою: м. Вінниця, 3-й пров. Дубовецького, 1, відповідно до якого по прибуттю на місце проведення свідок ОСОБА_16 повідомив, що близько 11:50 год. 15.06.2022 на територію металоприймального пункту, який знаходився за вказаною адресою, з метою обміну металобрухту прибув ОСОБА_17 , якого він знає протягом тривалого часу. Як зазначив свідок, ОСОБА_17 прибув на металоприймальний пункт до ОСОБА_12 , який там здійснював прийом та обмін металобрухтом. Зі слів ОСОБА_16 він одразу після приїзду ОСОБА_37 пішов у магазин, тому що у нього розпочалась обідня перерва. Далі близько 12:30-12:40 15.06.2022, він, повертаючись з обідньої перерви йдучи у напрямку металоприймального пункту та перебуваючи при цьому на відстані близько п`ятдесяти метрів від нього, побачив, що між ОСОБА_19 та ОСОБА_34 виникла словесна суперечка, під час якої вони голосно кричали один на одного. Далі за допомогою статиста свідок показав місце розташування учасників конфлікту. Як зазначив ОСОБА_38 , ОСОБА_10 в ході суперечки підняв із землі один з металевих кутиків і намагався закинути його на територію металоприймального пункту, однак, в ході суперечки ОСОБА_17 вирвав у ОСОБА_12 з рук металевий кутик, та наніс йому один удар навідмаш, зліва на право, у праву ділянку голови. Після нанесеного удару ОСОБА_15 впав на землю і почав хрипіти. Зі слів свідка, одразу, на місце події збіглися всі хто був неподалік та почали надавати першу медичну допомогу потерпілому та було викликано швидку медичну допомогу, яка лише констатувала смерть ОСОБА_12 (т.1 а.с. 154-156);

- висновок експерта №423 від 12.07.2022, відповідно до якого на підставі даних отриманих при секції трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також приймаючи до уваги результати судово-токсикологічної експертизи, встановлено:

1. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено закриту черепно-мозкову травму (садна на бічній поверхні шиї та обличчі, перелом нижньої щелепи справа, припухлість м`яких тканин обличчя, крововиливи на слизовій оболонці губи, крововиливи в м`яких покровах голови, субарахноїдальні крововиливи мозку, та ділянки забою мозкової речовини), що утворилась від дії тупого твердого предмету(тів) з переважно плоскою поверхнею, та належить до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню за ознакою розвитку загрозливих для життя явищ, та стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

2. Смерть ОСОБА_10 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку.

3. Враховуючи морфологічні особливості тілесних ушкоджень механічного характеру, та місце розташування їх можна стверджувати про неможливість утворення їх в результаті падіння на площині з висоти власного зросту.

4. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_10 етилового та інших спиртів не виявлено, що свідчить про тверезий його стан на момент настання смерті (т.1 а.с. 164-170);

- висновок експерта №54-к від 19.07.2022, відповідно до якого на підставі вивчення матеріалів досудового розслідування №0000546 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, включаючи «Висновок експерта» №423 від 12.07.2022, встановлено, що враховуючи морфо-функціональні особливості, характеристики та розташування тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виключається можливим, що вони були отримані при обставинах на які вказує свідок ОСОБА_39 під час допиту та проведення слідчого експерименту (т.1 а.с. 172, 173).

Також, судом було досліджено:

- витяг з кримінального провадження №0000546 від 15.06.2022 (т.1 а.с. 57);

- постанова про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні №0000546 від 15.06.2022 (т.1 а.с. 58);

- постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000546 від 15.06.2022 (т.1 а.с. 59, 60);

- рапорт від 15.06.2022, відповідно до якого 15.06.2022 о 12.50 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 15.06.2022 о 12:49 за адресою: район АДРЕСА_7 , виявлено ОСОБА_11 , 45-50 років на голові якого слід від удару. Заявник ОСОБА_40 , тел. НОМЕР_1 (т.1 а.с. 61);

- заява ОСОБА_41 від 15.06.2022 про добровільну згоду на проведення огляду території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_3 , із можливістю вилучення предметів, що можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні (т.1 а.с. 62, 99);

- ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2022, про надання дозволу на проведення огляду місця події - території домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_3 , у якому проживає ОСОБА_42 (т.1 а.с. 78, 79);

- ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про накладення арешту на майно від 30.06.2022, від 23.06.2022, від 20.06.2023 (т.1 а.с. 80-85);

- постанова про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання від 15.06.2022 (т.1 а.с. 86);

- заява ОСОБА_7 про залучення до провадження як потерпілого від 15.06.2022 (т.1 а.с. 90);

- повідомлення про підозру від 16.06.2022 (т.1 а.с. 120-127);

- ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави від 17.06.2022 (т.1 а.с. 128-133);

- постанова про відібрання біологічних зразків для експериментального дослідження від 15.06.2022 (т.1 а.с. 136);

- постанова про призначення судово-імунологічної експертизи від 22.06.2022 (т.1 а.с. 138, 142, 147, 150);

- постанова про призначення амбулаторної комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи від 24.06.2022 (т.1 а.с. 157);

- постанова про призначення судово-медичної експертизи від 15.06.2022 (т.1 а.с. 163);

- постанова про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 12.07.2022 (т.1 а.с. 171);

- постанова про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 22.07.2022 (т.1 а.с. 174);

- повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 22.07.2022 (т.1 а.с. 175-181);

- доручення на повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів від 27.07.2022 (т.1 а.с. 182);

- повідомлення про завершення досудового розслідування від 27.07.2022 (т.1 а.с. 183-185);

- повідомлення про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів від 28.07.2022 (т.1 а.с. 186-188);

- протокол надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 28.07.2022 (т.1 а.с. 189-198);

- заяви про відсутність у сторін додаткових доказів в рамках кримінального провадження від 28.07.2022 (т.1 а.с. 199-201).

Крім того, судом було досліджено відеозаписи проведених в ході досудового розслідування слідчих експериментів за участю свідків, які повністю узгоджується з відомостями описаними у протоколах їх проведення.

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, дослідивши та проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до наступного висновку.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 15.06.2022 близько 12:00 год., перебуваючи на території металоприймального пункту, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , куди він приїхав з метою купівлі металобрухту, між ним та ОСОБА_10 розпочалась розмова, яка на ґрунті неузгодженості умов взаємного обміну металобрухтом переросла у словесну суперечку із використанням нецензурної лайки, в ході якої ОСОБА_10 підняв із землі металевий кутник, який лежав неподалік, і намагався закинути його через паркан на територію металоприймального пункту, однак у цей час ОСОБА_4 із застосуванням фізичної сили, двома руками вирвав у ОСОБА_10 з рук вищевказаний металевий кутник, після чого діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, не бажаючи, але свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, 15.06.2022 близько 12:30 год., тримаючи металевий кутник двома руками, наніс ОСОБА_10 вищевказаним предметом один удар навідмаш, зліва направо, у праву ділянку голови, внаслідок якого ОСОБА_10 впав на землю, після чого, не приходячи до свідомості, помер на місці події.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Однак, після повного та всебічного дослідження всіх обставин справи та наданих суду доказів, суд не погоджується з даною кваліфікацією дій обвинуваченого, зважаючи на наступне.

За вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За правилами частин 2 та 4 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

У відповідності до частин 1 та 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Частина 1 ст. 115 КК України передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій.

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував, що, вирішуючи в справах про злочини проти життя та здоров`я особи питання про те, з прямим чи непрямим умислом діяв винуватий, суд має виходити із сукупності всіх обставин справи й враховувати не тільки поведінку винуватого, потерпілого і їх взаємостосунки до злочину, під час і після його вчинення, але й спосіб вчинення злочину, застосовані засоби і знаряддя, сам характер заподіяних потерпілим поранень.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 КК України характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті людини, причинного зв`язку між зазначеним дією і наслідками.

Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», при дослідженні доказів суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Оцінюючи зібрані у провадженні докази в їх сукупності, співставляючи отримані в ході судового розгляду показання обвинуваченого та свідків, аналізуючи їх, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не було доведено в ході судового розгляду умислу ОСОБА_4 направленого на протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 та бажання і передбачення обвинуваченим наслідків своїх дій у вигляді смерті потерпілого.

В ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений та потерпілий близько шести місяців були знайомі, оскільки ОСОБА_4 обмінював у ОСОБА_10 метал, неприязних відносин між ними не було.

Надаючи показання обвинувачений зазначив, що вину у скоєному визнає частково, тому що, будь-якого умислу на позбавлення потерпілого життя у нього не було, а завданий ним удар був здійснений у ділянку голови потерпілого випадково.

ОСОБА_4 не заперечував той факт, що 15.06.2022 він приїхав до ОСОБА_10 , щоб забрати металобрухт, однак останній змінив умови співпраці, в зв`язку з чим між ними стався словесний конфлікт, під час якого потерпілий тримав у руках металевий предмет і розмахував ним перед обличчям обвинуваченого, а коли він його вихопив у потерпілого, мав намір завдати удар у плече, однак ОСОБА_10 нагнувся та удар був нанесений в ділянку голови.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 та ОСОБА_26 , які працювали на металоприймальному пункті у ОСОБА_12 , повідомили, що до потерпілого неодноразово приїжджав ОСОБА_17 , який купував у нього метал. 15.06.2022 коли обвинувачений в черговий раз приїхав до потерпілого між ними стався конфлікт, після якого, ОСОБА_15 помер.

Однак, жоден із вказаних свідків, не був безпосереднім очевидцем того, як був нанесений удар, чого також, не бачила і потерпіла, яка на місці події з`явилась коли вже були присутні працівники поліції та швидка медична допомога.

Існування зазначених подій, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколами огляду місця подій від 15.06.2022, в яких описано територію на якій відбулись події, де та в якому положенні було знайдено труп особи чоловічої статті ОСОБА_10 , огляд самого трупа, ушкодження на ньому та вилучено металевий кутик зі слідами корозії довжиною близько, яким обвинувачений міг би спричинити тілесне ушкодження потерпілому.

Наявність тілесного ушкодження у потерпілого підтверджується протоколом огляду місця події від 15.06.2022, відповідно до якого було виявлено наступні ушкодження трупа ОСОБА_10 : на обличчі, а саме лівий носовий хід наявний підсохлий крововилив, у ротовій порожнині наявні сліди підсохлої та свіжої РБК, припухлість правої вилично-щічної ділянки, на бічній поверхні шиї справа, на двох сантиметрах нижче правого краю мочки вуха справа наявне садно у вигляді поперечної смугастої лінії, довжиною близько дванадцяти сантиметрів, вкрите підсохлою темно-червоною кірочкою, лінії садна з боків з боків, навколо садна наявні точкові крововиливи, старі вкриті кірочками, відчувається функтуація рідини пальцями в правій щічній і виличній ділянці, припухлість. Грудна клітина ціла, крепітації, тріщин і деформації грудної клітини при пальпації не виявлено. Кінцівки без видимих зовнішніх ушкоджень. На тильній поверхні лівої кістки в проекції 4-го пальця є старі крапкові крововиливи розмірами 0,1х0,2 см округлої форми, вкрите кірочками. Аналогічні садна наявні на тильній поверхні правої кістки в проекції 2-3 пальця, округлої форми з підсохлою темно-червоною поверхнею розмірами близько 0,7х0,7 см. На спині ушкоджень не виявлено. На видимих ділянках нижніх кінцівок ушкоджень, окрім трупних плям не виявлено.

Також, описані у протоколі обставини підтверджуються висновком експерта №423 від 12.07.2022, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено закриту черепно-мозкову травму (садна на бічній поверхні шиї та обличчі, перелом нижньої щелепи справа, припухлість м`яких тканин обличчя, крововиливи на слизовій оболонці губи, крововиливи в м`яких покровах голови, субарахноїдальні крововиливи мозку, та ділянки забою мозкової речовини), що утворилась від дії тупого твердого предмету(тів) з переважно плоскою поверхнею, та належить до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню за ознакою розвитку загрозливих для життя явищ, та стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Вище зазначені обставини та докази лише встановлюють, факт нанесення удару металевим предметом, саме ОСОБА_4 , внаслідок якого ОСОБА_43 отримав тілесні ушкодження, що призвели до смерті останнього, однак жодним чином не підтверджуються наявність в діях обвинуваченого умислу на спричинення смерті потерпілому та передбачення (бажання) настання наслідків у вигляді його смерті.

Суд, звертає увагу на те, що ОСОБА_4 завдав лише один удар навідмаш потерпілому, локалізація якого, мала місце на бічній поверхні шиї справа, що ставить під сумнів, версію сторони обвинувачення, про те, що цей удар був вчинений саме з умислом на позбавлення потерпілого життя.

Яким саме чином, з якою силою та конкретно яким предметом було завдано удар, органом досудового розслідування, вказаних обставин взагалі встановлено не було, а зазначено лише припущення.

При цьому, після спричиненого удару ОСОБА_4 не намагався спричинити потерпілому ще якісь тілесні ушкодження, а навпаки, одразу надавав допомогу та було викликано швидку медичну допомогу.

Про відсутність у ОСОБА_4 наміру позбавити потерпілого ОСОБА_10 життя свідчать характер взаємовідносин між ними, і припинення злочинних дій за відсутності перешкод для їх продовження.

Крім того, для правильної кваліфікації вбивства важливе значення має дослідження мотиву і мети заподіяння смерті. Мотив злочину - настільки важлива ознака суб`єктивної сторони складу злочину, що слід констатувати: доки не відомий мотив тих чи інших дій, доти не можна сказати, що трапилось, не можна дати достеменну суспільну чи юридичну оцінку цих дій.

Стороною обвинувачення під час розгляду кримінального провадження взагалі не доведено, наявність мотиву та мети у діях ОСОБА_4 на заподіяння смерті ОСОБА_10 , а вказано лише про раптово виниклу між ними суперечку, яка не може вказувати на їх наявність.

Також, слід звернути увагу на поведінку потерпілого, оскільки саме він підняв з ґрунту металевий предмет, розмахував ним перед обличчям обвинуваченого та в подальшому, саме цим предметом було завдано удар.

Про дані обставини повідомляв сам обвинувачений надаючи пояснення в судовому засіданні, а також свідок ОСОБА_18 .

На підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, суду надано протоколи проведення слідчих експериментів за участю свідків, які також, були допитані в судовому засіданні.

Однак, надаючи показання свідки не змогли повідомити в повній мірі, про ті обставини, про які зазначали в ході досудового розслідування під час проведення слідчих експериментів.

Зокрема, свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні зазначив, що в день подій він ходив на обідню перерву, а коли повернувся, то потерпілий сидів вже біля паркану. Більше нічого повідомити не зміг, хоч був допитаний судом двічі.

Під час досудового розслідування з даним свідком було проведено два слідчі експерименти, а саме: 15.06.2022 та 28.06.2022.

Так, в ході проведення слідчого експерименту від 15.06.2022, тобто, в день самої події, ОСОБА_16 повідомив, що чоловік на ім`я ОСОБА_30 приїхав по метал і свідок пішов до магазину, а коли повернувся, то виявив ОСОБА_11 уже під парканом, поруч із яким метушилися працівники, про обставини події дізнався від колег.

Викладені обставини узгоджуються з наданими свідком ОСОБА_16 показаннями в судовому засіданні.

В подальшому, зі свідком ОСОБА_16 28.06.2022 було проведено ще один слідчий експеримент, в ході якого він детально розповів про події, які мали місце більше десяти днів тому, а саме, про те, що він повертаючись з обідньої перерви йдучи у напрямку металоприймального пункту на відстані близько п`ятдесяти метрів від нього, побачив, що між ОСОБА_19 та ОСОБА_34 виникла словесна суперечка, під час якої вони голосно кричали один на одного. Як зазначив ОСОБА_38 , ОСОБА_10 в ході суперечки підняв із землі один з металевих кутиків і намагався закинути його на територію металоприймального пункту, однак, в ході суперечки ОСОБА_17 вирвав у ОСОБА_12 з рук металевий кутик, та наніс йому один удар навідмаш, зліва на право, у праву ділянку голови. Після нанесеного удару ОСОБА_15 впав на землю і почав хрипіти.

Згідно вимог ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Дане положення, також, закріплене у загальних засадах кримінального провадження, а саме, в п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Суд звертаю увагу, на те що, зі свідком ОСОБА_16 було проведено два слідчі експерименти, та в ході першого безпосередньо в день події він повідомив про відомі йому обставини, однак через більше, як десять днів в ході проведення ще одного слідчого експерименту він зазначив більш детальні обставини події, про які з невідомих причин не розповів одразу, що ставить під сумнів викладені в ньому обставини.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що наданні свідком ОСОБА_16 пояснення в ході слідчого експерименту, який був проведений в день події, що повністю узгоджуються з наданими показання в судовому засіданні, відповідають обставинам, які мали місце 15.06.2022, однак не доводять наявності в діях ОСОБА_4 умислу на спричинення смерті ОСОБА_10 .

З огляду на обставини кримінального провадження, досліджені судом докази, поведінку обвинуваченого до, під час та безпосередньо після вчинення злочину, суд переконаний, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні будь-які ознаки інкримінованого йому кримінального правопорушення, з яких можна було б зробити висновок, що обвинувачений ОСОБА_4 під час нанесення удару, не маючи жодного мотиву та мети, мав намір здійснити умисне вбивство потерпілого ОСОБА_10 , а тому його дії не можна кваліфікувати, як умисне вбивство за ч. 1 ст. 115 КК України.

Слід звернути увагу, на те, що першочергово, в ході досудового розслідування було відкрито кримінальне провадження, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В подальшому, згідно постанови від 22.07.2022, було прийнято рішення про перекваліфікацію дій ОСОБА_4 на ч. 1 ст. 115 КК України, яке мотивоване тим, що при системному аналізі та оцінці здобутих доказів було встановлено, що психічне ставлення обвинуваченого до вчиненого мало форму непрямого злочинного умислу.

Суб`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, який передбачено ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження), характеризується умисною виною.

Так, при вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 КК України умисел може бути як прямим, так і не прямим. Винний у вчиненні злочину, який передбачено ст. 121 КК України усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого і бажає або свідомо припускає її настання.

Відповідальність за ст. 121 КК України настає і у випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, а фактично було спричинено тяжке тілесне ушкодження.

Як вбачається з вищезазначених обставин справи, судом не встановлено наявність в діях обвинуваченого будь-якого виду умислу, а тому його дії не підпадають під кваліфікацію за ч. 1 ст. 121 КК України.

У п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» вказано, що У випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесною ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК.

Не можна, зокрема, розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав або свідомо не припускав настання таких наслідків. Такі дії, залежно від змісту суб`єктивної сторони злочину, можуть кваліфікуватись як убивство через необережність чи як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, а саме: спосіб, людне місце, денний час, предмет, обстановка вчинення злочину, свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_4 завдаючи один удар потерпілому, внаслідок якого, останній впав на землю, не бажав та не припускав, що вказані дії призведуть до наслідків у виді смерті ОСОБА_10 , а тому його дії підпадають під ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 КК України.

Єдиною підставою кримінальної відповідальності є склад кримінального правопорушення, тобто наявність у діях обвинуваченого усіх юридичних ознак злочину.

Вбивство через необережність тягне за собою кримінальну відповідальність за заподіяння смерті іншій людині, що зробила людина з легковажності або недбалості, без умислу на позбавлення життя.

За своїми наслідками вбивство через необережність нічим не відрізняється від убивства, вчиненого умисно. Проте злочин, що розглядається завдяки необережній вині, свідчить про меншу суспільну небезпечність винного і всього діяння в цілому порівняно з аналогічними діями, вчиненими умисно.

З об`єктивної сторони злочин характеризується: 1) діянням у вигляді посягання на життя іншої людини; 2) наслідком у вигляді смерті людини; 3) причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком. Злочин вважається закінченим з моменту настання смерті людини.

Об`єктивна сторона в даному випадку виразилася у завданні обвинуваченим ОСОБА_4 удару ОСОБА_10 , від якого, як наслідок, настала смерть, між якими наявний причинний зв`язок.

Суб`єктивна сторона вбивства через необережність визначається необережною виною, як у виді злочинної самовпевненості, так і злочинної недбалості.

Злочинна самовпевненість, характеризується тим, що особа передбачає можливість настання смерті іншої людини, як наслідок своєї дії або бездіяльності, що утворює реальну загрозу для цієї людини, але легковажно розраховує на певні конкретні обставини, які здатні, на її думку, відвернути настання смерті. Легковажний розрахунок і є ознакою злочинної самовпевненості. При вчиненні злочину, що розглядається, характерним є те, що винний впевнений у ненастанні злочинного наслідку. Вбивство через необережність внаслідок злочинної самовпевненості необхідно відмежовувати від вбивства з непрямим умислом, коли винна особа передбачала і свідомо припускала настання відповідних наслідків, не розраховуючи при цьому на певні конкретні обставини, які могли б його відвернути.

Злочинна недбалості, в свою чергу характеризується тим, що особа не передбачає можливість настання смерті іншої людини, як наслідку своєї дії або бездіяльності, що утворює реальну загрозу для цієї людини, хоча повинна була і могла її передбачити, якщо б винна особа діяла більш обачливо.

В даному випадку суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 не передбачав можливості настання наслідків у виді смерті ОСОБА_10 .

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_4 слід перекваліфікувати з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини, показання свідків та надані суду письмові докази, які були повно та всебічно дослідженні судом у сукупності, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, висловлену у п. 60 Рішенні у справі «Коробов проти України», яке набуло статусу остаточного, відповідно до якої Європейський суд з прав людини в черговий раз звертає увагу на те, що «при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту», вимоги норм ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, відповідно до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, суд приходить до переконання про недотримання стороною обвинувачення стандарту підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

За таких обставин, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», постанову Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», а також ст. 3 та ст. 27 Конституції України, відповідно до яких людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожна людина має невід`ємне право на життя, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд зважає на те, що обвинувачений раніше не судимий (т.1 а.с. 116), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а.с. 118, 119), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.с. 117), згідно висновку судово-психіатричного експерта №186 від 30.06.2022, з урахуванням його емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей та рівня розумового розвитку, здатний правильно сприймати обставини, що мають значення у провадженні, і давати про них відповідні покази, на період правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, не перебував у стані фізіологічного афекту або у будь-якому іншому емоційному стані, що суттєво вплинув на його свідомість та діяльність (т.1 а.с. 158-162), має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_44 , 2006 року народження та ОСОБА_45 , 2009 року народження (т.1 а.с. 117).

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку (т.1 а.с. 203).

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення характер, обставини та наслідки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, виходячи із загальних засад призначення покарання, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який у вчиненому розкаявся, завдану потерпілій шкоду повністю відшкодував, необережну форму вини, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення ОСОБА_4 , а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 119 КК України.

При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який у вчиненому щиро розкаюється, неодноразово просив вибачення у потерпілої, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, повністю відшкодував завдану потерпілій шкоду, його поведінку після вчиненого, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання та на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, дане покарання буде достатнім, сприятиме виправленню обвинуваченого, відповідатиме принципам розумності, справедливості, а також інтересам держави в даний час.

Також, згідно ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування кримінального провадження у строк покарання з 15.06.2022 по 20.06.2022.

Початок строку відбування покарання обвинуваченою рахувати з дати ухвалення вироку.

Крім того, судом враховано, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2022 було задоволено клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у сумі 62 025 грн.

Згідно відповіді з ІТТ №1 від 20.06.2022 та квитанції №43126224-1 від 17.06.2022 ОСОБА_6 було внесено заставу за ОСОБА_4 у сумі 62 025 грн.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року №15, «Про затвердження Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу», кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави не був порушений в ході розгляду кримінального провадження, він підлягає скасуванню, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 27, 61, 62 Конституції України, ст. ст. 50, 63, 65-67, 75, 115, 119, 121 КК України, ст. ст. 2, 7, 22, 84-86, 91, 92, 100, 124, 126, 174, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, призначити йому покарання, у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування кримінального провадження слід зарахувати у строк покарання з 15.06.2022 по 20.06.2022.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати ухвалення вироку, тобто з 22.01.2024.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_4 у вигляді застави з покладеними обов`язками, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Повернути заставодавцю ОСОБА_6 , кошти внесені в якості заставі в сумі 62 025 грн., після набрання вироком законної сили.

Арешт накладений на майно ухвалами слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 127/12553/22 від 30.06.2022, №127/12555/22 від 23.06.2022, №127/12558/22 від 20.06.2022 та №127/12556/22 від 20.06.2022 - скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні №0000546, а саме:

- два змиви РБК, предмет ззовні схожий на ніж, рукавички жовтого кольору, металевий кутник, які передані на зберігання до камери речових доказів Відділу поліції №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили - знищити;

- мобільний телефон, сорочка білого кольору, джинсові штани з ременем, черевик чорного кольору, які передані на зберігання до камери речових доказів Відділу поліції №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили - повернути ОСОБА_7 ;

- кофта «Adidas», яка передана на зберігання до камери речових доказів Відділу поліції №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили - повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: