Справа № 175/1230/23
Провадження № 1-кп/175/65/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: адвоката ОСОБА_4

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000021 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, маючого професійно-технічну освіту, одруженого,

обвинуваченого в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_5 згідно з рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно. Однак, у період часу з 01 вересня 2019 року по 01 березня 2023 року обвинувачений ОСОБА_5 злісно ухилявся від сплати встановлених судовим рішенням коштів на утримання дитини (аліментів), що виразилося у тривалій та систематичній несплаті аліментів, приховувані свого місця роботи, фактичного заробітку та інших грошових надходжень, а також у бездіяльності щодо свого офіційного працевлаштування, у результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 100134 гривні 50 копійок, що сукупно перевищує суму виплат по аліментах за три місяці відповідних платежів.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається, наразі він сплачує аліменти, зобов`язується погасити всю виниклу заборгованість та просить суд суворо не карати.

В судове засідання представника потерпілого ОСОБА_6 не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, від неї надійшла заява про розгляд провадження за її відсутності, покарання просить призначити відповідно до вимог закону.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю таких доказів, що були досліджені та перевірені судом під час судового розгляду, а саме:

- показаннями законного представника потерпілого ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений - це її колишній чоловік. Обвинувачений ухиляється від сплати аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини, аліменти у період часу з 01 вересня 2019 року по 01 березня 2023 року не сплачував взагалі та жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, в результаті чого за ним утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Покарання просить призначити відповідно до вимог закону;

- рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначене рішення суду набрало законної сили 22 лютого 2016 року;

- матеріалами виконавчого провадження № 50698824, згідно з якими це виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого листа № 175/5112/15, який виданий 28 березня 2016 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання неповнолітньої дитини; наразі виконавче провадження перебуває на примусовому виконанні в провадженні державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); за період з 01 грудня 2015 року по 01 березня 2023 року боржником сплачено аліменти в загальній сумі 10164 гривні 28 копійок (у серпні 2016 року - 4500 гривень 00 копійок, у жовтні 2017 року - 500 гривень 00 копійок, у листопаді 2017 року - 500 гривень 00 копійок, у грудні 2017 року - 500 гривень 00 копійок, у квітні 2018 року - 500 гривень 00 копійок, у серпні 2019 року - 3382 гривні 28 копійок), починаючи з 01 вересня 2019 року аліменти не сплачуються взагалі, станом на 01 березня 2023 року заборгованість по сплаті аліментів складає 213093 гривні 70 копійок; будь-які доходи, рахунки чи майно, на які можливо б було звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості, у боржника відсутні;

- розрахунком щодо заборгованості зі сплати аліментів згідно з виконавчим листом № 175/5112/15, який виданий 28 березня 2016 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно з яким заборгованість по аліментам станом на 01 березня 2023 року становить 213093 гривні 70 копійок; за період з 01 вересня 2019 року по 01 березня 2023 року заборгованість по аліментам становить 100134 гривні 50 копійок.

Дослідження інших доказів у цьому провадженні з урахуванням думки учасників судового провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України судом не здійснювалось.

Оцінюючи показання, які дала суду законний представник потерпілого ОСОБА_6 , суд вважає їх правдивими та такими, що не суперечать іншим зібраним у провадженні доказам, а тому підстав не приймати за основу зазначені показання у суду немає.

Суд, аналізуючи вищезазначені докази, вважає, що ці докази є належними, допустимими та достовірними, вони є взаємопов`язаними, такими, що узгоджуються між собою та підтверджують один одного, мають значення для цього кримінального провадження, а їх сукупність є достатньою для висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, доведена під час судового розгляду поза розумним сумнівом.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працює, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується задовільно, має незадовільний стан здоров`я, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, обставини, які покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті). Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якого обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: