Справа № 472/269/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2023 року смт. Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі колегії суддів:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
20 листопада 2023 року до суду від обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 надійшла заява про відвід колегії суддів. Заява обґрунтована тим, що поведінка колегії суддів у даному кримінальному провадженні свідчить про упередженість до сторони захисту та прихильність до сторони обвинувачення. З 18.03.2019 року, тобто з початку розгляду справи колегією суддів, суд перешкоджав здійсненню захисту покладених на них функцій, про що свідчить те, що ще в підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_14 заявив відвід всій колегії суддів, з підстав того, що вже при першій зустрічі суду з учасниками справи, було порушено право на захист обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , судом не було викликано завчасно в судове засідання адвоката ОСОБА_15 . Захисники як ОСОБА_14 , так й ОСОБА_15 були викликані на підготовче судове засідання в день авторозподілу справи. Суд розуміючи, що адвокат ОСОБА_15 здійснює свою адвокатську діяльність в м. Миколаєві, а адвокат ОСОБА_14 в м. Вознесенську, а також те, що адвокати можуть бути зайняті в інших справах, прийняв рішення невідкладно проводити підготовче судове засідання. Окрім того, по прибуттю захисника ОСОБА_14 прокурор за 20 хвилин до початку судового засідання вручив захиснику клопотання про продовження запобіжного заходу, що за будь-яких умов позбавило сторону захисту належної підготовки до процесу та здійснення захисту обвинувачених. На зауваження сторони захисту суд не відреагував, чим порушив право на захист та на справедливий розгляд справи.
В ході наступних судових засідань, за участі захисника ОСОБА_14 , суд продовжив вже зайняту раніше позицію, не реагував на клопотання та заперечення захисника. Натомість суд, беручи до уваги зауваження захисника, спонукав прокурора й вказував, які докази потрібно надати суду, задля того, щоб «допомогти прокурору» довести винуватість обвинувачених. Наразі обвинувачені та їх захисники, стверджують, що особа закупного була підставною, й наполягала на проведенні судової фоноскопічної експертизи. Проте, суд вчергове відмовив в задоволенні клопотання сторони захисту. Протягом усього процесу обвинуваченими подавалися й інші клопотання, які вже більше двох років суд не розглядає. Суд відмовляється їх приймати, не пояснюючи обвинуваченим з яких підстав, що ставить останніх у стан невизначеності та недовіри. Така поведінка суддів дає підстави вважати, що судді ще до виходу в нарадчу кімнату вже прийняли рішення на користь обвинувачення.
Судді не вживають заходів до забезпечення змагальності у вказаному процесі. Докази приймаються виключно від сторони обвинувачення. Всі заявлені стороною захисту клопотання відхиляються або ігноруються. Упередженість суддів підриває саму ідею судового розгляду якщо наперед знаєш, хто переможе, змагатись не має сенсу. Така недовіра, ураховуючи поведінку обвинувачених у суді та кількість заявлених ним відводів, є реальною. Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості судді в розгляді даної справи, а відтак, в майбутньому, стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий суд.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що заява не підлягає задоволенню.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , підтримали заяву та просять її задовольнити.
Захисник ОСОБА_10 та обвинувачена ОСОБА_8 послались на розсуд суду.
Вивчивши заяву про відвід суду, врахувавши думки учасників судового розгляду та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
На підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не заявляються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.
Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Ретельно розглянувши заяву про відвід, підстави для відводу зазначені обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у клопотанні, колегія суддів дійшла висновку, що незгода обвинувачених з прийнятими колегією суддів процесуальними рішеннями не може бути підставою для відводу колегії суддів.
Більше того, судом, за погодженням з усіма учасниками судового провадження, відповідно до вимог ст. 349 КПК України було ухвалою суду визначено обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження, які в разі необхідності можуть бути змінені у будь-який час, зокрема за клопотанням сторони захисту. Згідно із ухваленим порядком досліження доказів відбувається наступним чином - дослідження документів, допит свідків та допит обвинувачених. Клопотань про зміну порядку дослідження доказів під час судового провадження від обвинувачених не надходило. На даний час докази надає прокурор та ним не було заявлено про закінчення їх надання. В подальшому сторона захисту має право подати свої докази. З огляду на вказане доводи обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 про те, що докази судом приймаються виключно від сторони обвинувачення та всі заявлені стороною захисту клопотання судом відхиляються або ігноруються, є необгрунтованими.
Окрім того, інших конкретних обставин, які передбачені чинним кримінально-процесуальним законодавством України, які б викликали сумніви в неупередженості суддів, обвинуваченими не зазначено.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 про відвід суду не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 81, 369, 372 КПК України, суд
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2