КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.10.2023 задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке вилучене 24.10.2023 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Cadillac Escalade» з д.н.з. « НОМЕР_1 », а саме: транспортний засіб марки «Cadillac Escalade» з д.н.з. « НОМЕР_1 », із номером кузова НОМЕР_2 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянт вказував на те, що оскаржувана ухвала постановлена без повідомлення ОСОБА_7 та її представника, копія ухвали слідчого судді не надсилалася, а отримана лише 30.11.2023 від захисника ОСОБА_9 ,

___________________________________________________________________________

Справа № 757/48338/23-к Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/7785/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 . Станом на 04.12.2023 в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвала слідчого судді відсутня.

В апеляційній скарзі представник власника майна зазначав, що слідчим суддею, в порушення вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, розглянуто клопотання прокурора без повідомлення ОСОБА_7 та її представника.

ОСОБА_7 не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, а отже не відноситься до суб`єктів, визначених ч. 5 ст. 170 КПК України, на майно яких може бути накладено арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Також апелянт зазначав, що ОСОБА_7 придбала транспортний засіб марки «Cadillac Escalade» у ОСОБА_12 . Враховуючи домовленості, які були під час купівлі автомобілю щодо усунення недоліків продавцем у разі їх виявлення, звернулася у жовтні 2023 року до ОСОБА_11 з проханням оглянути технічний стан двигуна зазначеного транспортного засобу та усунути певні недоліки в його роботі, а тому автомобіль перебував за місцем проживання підозрюваного під час проведення слідчих дій 24.10.2023.

Крім того, у клопотанні прокурора відсутні посилання на відповідність вилученого транспортного засобу критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.

Органом досудового розслідування не доведено необхідності накладення арешту на майно третьої особи.

Представник власника майна вказував на те, що накладений арешт істотно порушує конституційні права ОСОБА_7 володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що строк апеляційного оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно ст. ст. 7, 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016,кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто у відсутності власника майна ОСОБА_7 , за участю представника ОСОБА_9 .

Згідно даних наявного у справі супровідного листа Печерського районного суду, копію повного тексту оскаржуваної ухвали направлену захиснику ОСОБА_9 26.10.2023. Дані про вручення повного тексту ухвали у справі відсутні.

Як зазначив в апеляційній скарзі представник ОСОБА_13 , який представляє інтереси власника майна ОСОБА_7 з 04.12.2023, копію повного тексту оскаржуваної ухвали власник майна ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_9 30.11.2023, та 04.12.2023 представником ОСОБА_13 подано апеляційну скаргу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи представника ОСОБА_13 в інтересах власника майна ОСОБА_7 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001135 від 19.08.2022, за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 361, ч. 1 ст. 263 КК України.

06.06.2023 у межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_11 повідомлено про підозру у виготовленні, зберіганні, пересиланні з метою збуту, а також збуті незаконно виготовлених голографічних захисних елементів, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 199 КК України, та у підробленні посвідчення, яке видається та посвідчується установою, організацією, яка має право видавати такі документи, та збуті такого документа, повторно, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 358 КК України.

24.10.2023 ОСОБА_11 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту, а також збуті незаконно одержаних голографічних захисних елементів, вчиненому повторно, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 199 КК України, та у підробленні посвідчення, яке видається та посвідчується установою, організацією, яка має право видавати такі документи, та збуті такого документа, повторно, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 358 КК України.

Як зазначено в клопотанні прокурора, ОСОБА_11 , маючи на меті приховування доказів у кримінальному проваджені, а саме транспортного засобу марки: «Cadillac Escalade» з державним номерним знаком « НОМЕР_3 », який використовувався для вчинення протиправної діяльності, після оголошення підозри переоформив даний автомобіль на ОСОБА_7 з використанням іншого державного номерного знаку « НОМЕР_1 ».

26.10.2023 прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 24.10.2023 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Cadillac Escalade» з д.н.з. « НОМЕР_1 », а саме: транспортний засіб марки «Cadillac Escalade» з д.н.з. « НОМЕР_1 », із номером кузова НОМЕР_2 .

Клопотання прокурора мотивовано необхідністю арешту вищевказаного транспортного засобу з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.10.2023 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно, яке вилучене 24.10.2023 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Cadillac Escalade» з д.н.з. « НОМЕР_1 », а саме: транспортний засіб марки «Cadillac Escalade» з д.н.з. « НОМЕР_1 », із номером кузова НОМЕР_2 .

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя послався на необхідність арешту даного майна з метою конфіскації майна як виду покарання.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

За правилами ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурором під час звернення із вищевказаним клопотанням та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод, та у порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України, та слідчим суддею належним чином не перевірено правову підставу для арешту такого майна з метою його конфіскації як виду покарання.

Так, як убачається із даних долученої до клопотання реєстраційної картки транспортного засобу «CadillacEscalade», д.н.з. « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , вказаний автомобіль з 19.09.2023 належить на праві власності ОСОБА_7 , яка не є підозрюваною у кримінальному провадженні № 0001135 та не має відношення до обставин кримінальних правопорушень, що у свою чергу, виключає можливість накладення арешту на її майно з підстави, передбаченої ч. 5 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При цьому, посилаючись у клопотанні на те, що транспортний засіб «CadillacEscalade» номер кузова НОМЕР_2 підозрюваний ОСОБА_11 використовував для вчинення протиправної діяльності, а після оголошення підозри переоформив даний автомобіль на ОСОБА_7 з метою приховування доказів, прокурором не долучено до клопотання жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Даних про належність зазначеного автомобіля на праві власності ОСОБА_11 до моменту повідомлення про підозру останньому, матеріали провадження також не містять.

Посилання прокурора у клопотанні на те, що вказаний автомобіль виявлено в ході обшуку від 24.10.2023 за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_11 на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 , саме по собі не може бути підставою для арешту даного автомобіля з метою його конфіскації як виду покарання. Положення п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України не допускають накладення арешту на майно будь-якої іншої особи, у тому числі особи, за місцем проживання якої виявлене таке майно, крім підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Виключень з вказаних положень чинним КПК України не передбачено.

Крім того, як прокурором у клопотанні, так і слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі зазначено, що транспортний засіб марки «Cadillac Escalade» з д.н.з. « НОМЕР_1 » із номером кузова НОМЕР_2 вилучено 24.10.2023 в ході обшуку зазначеного транспортного засобу.

Разом з тим, слідчим суддею залишено поза увагою, що відповідний протокол обшуку транспортногозасобу марки «Cadillac Escalade» у матеріалах судового провадження відсутній. Натомість, до клопотання долучено протокол обшуку та вилучення від 24.10.2023 автомобіля CAN-AM Ryker 900 з державним номерним знаком « НОМЕР_4 », про арешт якого не порушувалось питання у поданому клопотанні.

Наведене у сукупності дає колегії суддів підстави вважати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді обмеження права власності ОСОБА_7 здійснено в порушення вимог закону, а втручання в її право на мирне володіння та користування майном здійснено без законних на те підстав.

Крім того, перевіривши доводи клопотання прокурора щодо можливості накладення арешту на вказаний у клопотанні автомобіль з метою його збереження як речового доказу, колегія суддів дійшла висновку, що прокурор у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, враховуючи, що відповідне рішення органу досудового розслідування про визнання транспортного засобу марки «Cadillac Escalade» речовим доказом у кримінальному провадженні, у матеріалах справи відсутнє.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що арешт на вказане у клопотанні майно не може бути накладене з метою та за обставин, наведених у клопотанні прокурора та ухвалі слідчого судді.

Інших підстав для накладення арешту, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, у клопотанні прокурора не зазначено.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного у сукупності, на думку колегії суддів, прокурор в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 117, 170, 171, 173, 376, 395, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на транспортний засіб марки «Cadillac Escalade», д.н.з. « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_14 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3