Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Подільського районного суду міста Києва із скаргою, в якій просить скасувати повідомлення про підозру від 17.07.2023 ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 197-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000428 від 02.11.2022.

В обґрунтування скарги захисник вказує на те, що підозра є безпідставною та необґрунтованою, оскільки у ній не розкрито об`єктивну сторону інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, зокрема, не зазначено, які саме умисні дії, що охоплюються складами вищевказаних правопорушень, були безпосередньо вчинені ОСОБА_5 . Крім того, захисник посилається на неповноважність органу досудового розслідування, яким визначено УП в метрополітені ГУНП у м. Києві, здійснювати досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні захисник скаргу підтримав, просив задовольнити її у повному обсязі із наведених у ній підстав.

Прокурор щодо задоволення скарги заперечив, вказуючи на її безпідставність на необґрунтованість.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та надані сторонами матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру - ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно зі ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється, відповідно до норми статті 276 КПК України, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Як встановлено слідчим суддею, у провадженні СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000428, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 197-1, ч.4 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

17.07.2023 у кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні:

- кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України, а саме у самовільному будівництві будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці;

- кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України, а саме у підробленні іншого офіційного документа, який видається підприємством, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його використання, за попередньою змовою групою осіб;

- кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.

Вказане повідомлення про підозру складене слідчим СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 та погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 .

В обґрунтування скарги представник скаржника вказує на те, що підозра ОСОБА_5 є безпідставною та необґрунтованою, оскільки у ній не розкрито об`єктивну сторону інкримінованих останньому кримінальних правопорушень, зокрема, не зазначено, які саме умисні дії, що охоплюються складами вищевказаних правопорушень, були безпосередньо вчинені підозрюваним, що свідчить про неправильну кваліфікацію його дій.

Надаючи оцінку таким доводам, слідчий суддя виходить із того, що на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення (справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, справа «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994, рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

При цьому слідчим суддею також враховується, що стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку непричетність підозрюваного до інкримінованих йому кримінальних правопорушень або про очевидну необґрунтованість повідомленої йому підозри.

Таким чином, на даній стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 є вочевидь необґрунтованим.

Крім того, як встановлено слідчим суддею,за своїм змістом повідомлена ОСОБА_5 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_5 був причетним до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що наведені у скарзі доводи у цій частині є необґрунтованими та безпідставними, а при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_5 органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст.ст. 276-278 КПК України.

Що стосується доводів представника скаржника щодо неповноважності УП в метрополітені ГУНП у м. Києві як органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000428 від 02.11.2022, то такі слідчий суддя визнає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 218 КПК України якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Відповідно до ч. 5 ст. 218 КПК України спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Отже, повноваження щодо визначення підслідності належать виключно до компетенції прокурора, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням, який своєю постановою визначає підслідність кримінального правопорушення.

Разом з цим, КПК України встановлює виключне право, а не обов`язок прокурора області (його заступника) визначати підслідність будь-яким органом досудового розслідування (ч. 5 ст. 36 КПК України).

Аналіз змісту КПК України також свідчить, що його норми не передбачають компетенції суду (слідчого судді) втручатися в порядок визначення органу досудового розслідування, оскільки це є виключним повноваженням сторони обвинувачення.

Зазначений висновок обумовлюється і порядком розгляду спорів про підслідність, який визначений ч. 5 ст. 218 КПК України.

Підсумовуючи усе вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000428 від 02.11.2022 є необґрунтованою, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим правові підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 276-278, 303, 306, 307 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 197-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000428, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2022, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1