Номер провадження: 11-сс/813/275/24
Справа № 522/954/24, 1-кс/522/446/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 22.01.2024 якою в межах к/п № 0000047 від 20.01.2024 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсон, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19.03.2024, із визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19.03.2024 із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовує застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою з таких підстав:

- підозра ОСОБА_8 є необґрунтованою з тих підстав, що його не було затримано під час збуту наркотичних засобів, будь-яких оперативна-розшукових заходів та НСРД не проводилися та саме факт збуту наркотичних засобів стороною обвинувачення задокументовано не було. ОСОБА_8 є наркотично залежною особою та вже двічі проходив реабілітацію, про що повідомляв слідчого та слідчого суддю, що свідчить про те, що наркотики він зберігав саме для власного вживання. В результаті поверхневого огляду дільничним інспектором поліції окрім рапорту не було складено жодного процесуального документа, як того вимагають приписи ст. 264 КУпАП та Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до яких за результатами будь-якого поверхневого огляду складається протокол із зазначенням двох понятих. Більш того, сама наявність підозри не може бути підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

- заявлені слідчим та прокурором ризики фактично є припущеннями, що суперечить вимогам ч.3 ст. 63 Конституції України. Слідчий суддя не врахував належним чином, що ОСОБА_8 є внутрішньо-перемішеною особою, який переїхав з м. Херсон, має місце проживання, де мешкає разом з бабусею, яка знаходиться на його утриманні, раніше не судимий. Окрім того, власник квартири, в якій проживає ОСОБА_8 не заперечує проти його проживання там у разі застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту;

- матеріли провадження не містять інформації про свідків, що свідчить про відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України;

- розмір визначеної застави є непомірним для ОСОБА_8 , який є внутрішньо-переміщеною особою та має на утриманні бабусю похилого віку;

За таких обставин, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 22.01.2024 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

У судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, натомість прокурор заперечувала проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Колегія суддів враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження та клопотання слідчого вбачається, що на початку січня 2024 ОСОБА_8 , перебуваючи на території міста Одеси, використовуючи мережу «Інтернет» та програму - месенджер для мобільних телефонів «Telegram», вступив, з корисливих мотивів, у попередню змову з невстановленою слідством особою, з якою домовився незаконно збувати, шляхом «закладок» психотропні речовини на території міста Одеси.

На виконання попередньої змови, з метою збуту, з корисливих мотивів, шляхом «закладок», психотропних речовин на території міста Одеси, ОСОБА_8 , перебуваючи на території міста Одеси, незаконно придбав у невстановленої слідством особи, психотропні речовини, які зберігав при собі з метою збуту.

20.01.2024 біля буд. 10/12 по вул. Коблевська в м. Одесі, дільничними офіцерами поліції сектору превенції ВП №1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській обл. під час виконання службових повноважень та патрулювання території Приморського району м. Одеси зупинено ОСОБА_8 . Далі, на підставі статті 34 Закону України «Про Національну поліцію» в ході поверхневої перевірки особистих речей ОСОБА_8 , останній показав що має в портфелі полімерні пакети із порошкоподібною та рослинною речовиною, що схожі на наркотичні засоби.

Після чого на місце викликано слідчо-оперативну групу відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській обл..

Згодом, в ході особистого обшуку ОСОБА_8 слідчо-оперативною групою ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. виявлено та вилучено полімерний пакет із полімерними пакетами із «zip lock» замками для фасування та моток липкої стрічки чорного кольору; 2(два) полімерних пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору; 3(три) полімерні згортки прозорого кольору, з речовиною рослинного походження зеленого кольору; 15 (п`ятнадцять) полімерних згортків, перемотані чорною липкою стрічкою, із порошкоподібною речовиною білого кольору.

Встановлено, що порошкоподібна речовина невідомого походження у одному з п`ятнадцяти полімерних згортків, що вилучені у ОСОБА_8 містить особливо небезпечну психотропну речовину. Особливо небезпечну психотропну речовину ОСОБА_8 незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Як вбачається зі змісту клопотання та матеріалів, які надані апеляційному суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується протоколами обшуків, протоколами допиту свідків та іншими доказами у їх сукупності.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді відносно того, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із вчиненням злочину, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.

Надаючи оцінку доводам захисника відносно того, що підозра ОСОБА_8 є необґрунтованою з тих підстав, що його не було затримано під час збуту наркотичних засобів, будь-яких оперативна-розшукових заходів та НСРД не проводилися, апеляційний суд зауважує, що провадження перебуває на стадії досудового розслідування, окрім того, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Таким чином, не вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, апеляційний суд враховує кількість речовини, яка була вилучена у ОСОБА_8 , наявність полімерних пакетів для фасування та липкої стрічки та приходить до висновку про те, що його підозра на теперішній час є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді відносно наявності у вказаному провадженні ризиків переховування від органу досудового розслідування чи суду, незаконного впливу на свідків, знищення, приховування чи спотворення речей і документів, які мають значення для встановлення обставин провадження та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Існування вказаних ризиків обумовлено зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим.

Апеляційний суд також враховує специфіку інкримінованого злочину, ту обставинну, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, джерела його доходів невідомі, що свідчить про існування ризику вчинення іншого злочину.

Також, колегія суддів враховує ту обставину, що досудове розслідування знаходиться на початковій стадії, встановлюються обставини провадження, проводяться першочергові слідчі дії.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Окрім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції.

Водночас, апеляційний суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_8 є внутрішньо-переміщеною особою, має місце проживання та бабусю похилого віку, в той же час зауважує, що зазначені обставини не знижують суспільну небезпеку злочину, у вчиненні якого він підозрюється та не нівелюють існування зазначених вище ризиків.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді відносно того, що дії та поведінка підозрюваного потребують виняткового контролю, який здатний забезпечити лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Що стосується визначеного підозрюваному ОСОБА_8 розміру застави, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Оскаржуваною ухвалою ОСОБА_8 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з приписами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За встановлених обставин, апеляційний суд, з огляду на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину, особу підозрюваного, ту обставину що відповідно до підозри ОСОБА_8 придбав психотропну речовину з метою збуту, а також зважаючи на існування зазначених вище ризиків, погоджується із висновком слідчого судді те, що розмір застави, який визначений в межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, є справедливим та обґрунтованим.

Більш того, запобіжний захід застосований до ОСОБА_8 на визначений строк, а питання доцільності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою буде перевірена слідчим суддею через нетривалий час.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 370, 403, 405, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2024, якою в межах к/п № 0000047 від 20.01.2024 відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19.03.2024, із визначенням застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4