Справа № 357/5054/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

у режимі відеоконференції з Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор»:

обвинуваченої /цивільного відповідача - ОСОБА_4 ,

здійснивши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001499, яке внесене до ЄРДР 29 березня 2023 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, розлученої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , утримується під вартою в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», раніше судимої:

1) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2014 року, за ч. 1 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 1 (один) рік, від відбування якої звільнена, на підставі ст. 75, 76, 104 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік;

2) вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2017 року, за ч. 2 ст. 190, 71 КК України, до позбавлення волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців;

3) вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 27 липня 2017 року, за ч. 2 ст. 190, 71 КК України, до позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

4) вироком Володарського районного суду Київської області від 27 вересня 2017 року, за ч. 2 ст. 190, 71 КК України, до позбавлення волі на строк 1 (один) рік 9 (дев`ять) місяців;

5) вироком Володарського районного суду Київської області від 23 лютого 2018 року, за ч. 2 ст. 190, ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 2 (два) роки 2 (два) місяці, звільнена - 23 лютого 2018 року на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»;

6) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2020 року, за ч. 2 ст. 190 КК України, до позбавлення волі на строк 2 (два) роки, від відбування якого звільнена, на підставі ст. 75, 79 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки;

7) вироком Деснянського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2021 року, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць;

8) вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2022 року, за ч. 2 ст. 190 КК України, до позбавлення волі на строк 1 (один) рік, від відбування якого звільнена, на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік;

9) вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 серпня 2023 року, за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці,

за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України,

а також:

1) цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , про відшкодування майнової шкоди,

2) цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , про відшкодування майнової шкоди,

3) цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , про відшкодування майнової та моральної шкоди,

4) цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , про відшкодування майнової та моральної шкоди,

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_3 ,

потерпілі/цивільні позивачі - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,

обвинувачена/цивільний відповідач - ОСОБА_4 , установив таке.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

08 серпня 2022 року близько16 год. 30 хв. ОСОБА_4 з метою вчинення шахрайських дій прийшла до ресторану «Samjene», який розташований по пров. Банковому, 9, в м. Біла Церква Київської області.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману керуючої вказаного ресторану ОСОБА_5 повідомила останній недостовірну інформацію, що вона надавала завдаток за банкет, який було заплановано на 26 лютого 2022 року в приміщенні ресторану «Samjene», однак цей бенкет не відбувся, оскільки заклад не працював через військову агресію рф та попросила повернути нібито залишений нею завдаток у сумі 1000 грн.

У свою чергу потерпіла ОСОБА_5 , будучи введеною в оману, не усвідомлюючи дійсний злочинний намір ОСОБА_4 , помиляючись у добросовісності намірів останньої, передала їй кошти у сумі 1000 грн.

У свою чергу ОСОБА_4 , розуміючи, що потерпіла ОСОБА_5 не здогадується про її злочинні наміри, вважаючи свій протиправний умисел доведеним до кінця, заволоділа грошовими коштами останньої в сумі 1000 гривень та в подальшому розпорядилась ними на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вище вказану суму.

Крім того, 10 лютого 2023 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 з метою вчинення шахрайських дій прийшла до кафе « La Familia », яке розташоване за адресою: Київська обл. м. Біла Церква вул. 2-га Таращанська, 34 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману адміністратора вказаного кафе ОСОБА_7 повідомила останній недостовірну інформацію, що вона надавала завдаток за бенкет, який заплановано на 14 лютого 2023 року в приміщенні кафе « La Familia » і що це свято не відбудеться у зв`язку із сімейними обставинами та попросила повернути нібито залишений нею завдаток у сумі 1000 грн.

У свою чергу потерпіла ОСОБА_7 , будучи введеною в оману, не усвідомлюючи дійсний злочинний намір ОСОБА_4 помиляючись у добросовісності намірів останньої, передала їй кошти у сумі 1000 грн.

У свою чергу ОСОБА_4 , розуміючи, що потерпіла ОСОБА_7 не здогадується про її злочинні наміри, вважаючи свій злочинний умисел доведеним до кінця, заволоділа грошовими коштами останньої в сумі 1000 гривень та в подальшому розпорядилась ними на класний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на вище вказану суму.

Разом з цим, 18 лютого 2023 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 з метою вчинення шахрайських дій прийшла до магазину « 1001 дрібниця », який розташований за адресою: Київська обл. м. Біла Церква, вул. Куценка, 1.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману продавця вказаного магазину ОСОБА_6 повідомила останній недостовірну інформацію, що вона є донькою клієнтів, які цього дня замовили виготовлення меблів та попросила повернути залишені останніми завдаток у сумі 1000 грн.

У свою чергу потерпіла ОСОБА_6 , будучи введеною в оману, не усвідомлюючи дійсний злочинний намір ОСОБА_4 , помиляючись у добросовісності намірів останньої, передала їй кошти в сумі 1000 грн.

У свою чергу ОСОБА_4 , розуміючи, що потерпіла ОСОБА_6 не здогадується про її злочинні наміри, вважаючи свій злочинний умисел доведеним до кінця, заволоділа грошовими коштами останньої в сумі 1000 гривень та в подальшому розпорядилась ними на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вище вказану суму.

Крім того, 15 березня 2023 року близько 16 год. 35 хв. ОСОБА_4 з метою вчинення шахрайських дій прийшла до дитячої ігрової кімнати «AmiGami», яка розташована за адресою: Київська обл. м. Біла Церква б-р. Олександрійський, 52А/1А.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману адміністратора вказаної дитячої ігрової кімнати ОСОБА_8 повідомила останній недостовірну інформацію, що вона надавала завдаток за бенкет, який заплановано на 25 березня 2023 року в приміщенні дитячої ігрової кімнати «AmiGami» і що це свято не відбудеться у зв`язку із хворобою дітей та попросила повернути залишені нею завдаток у сумі 500 грн.

У свою чергу потерпіла ОСОБА_8 , будучи введеною в оману, не усвідомлюючи дійсний злочинний намір ОСОБА_4 , помиляючись у добросовісності намірів останньої, передала їй кошти у сумі 500 грн.

У свою чергу ОСОБА_4 , розуміючи, що потерпіла ОСОБА_8 не здогадується про її злочинні наміри, вважаючи свій злочинний умисел доведеним до кінця, заволоділа грошовими коштами останньої в сумі 500 гривень та в подальшому розпорядилась ними на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на вище вказану суму.

Окрім цього, встановлено, що 10 лютого 2023 року близько 11 год. 34 хв. ОСОБА_4 з метою вчинення шахрайських дій прийшла до ресторану «Samjene», який розташований по пров. Банковому, 9, в м. Біла Церква Київської області.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману керуючої вказаного ресторану ОСОБА_5 повідомила останній недостовірну інформацію, що вона надавала завдаток за банкет, який заплановано на 12 лютого 2023 року в приміщенні ресторану «Samjene» і що це свято не відбудеться у зв`язку із сімейними обставинами та попросила повернути залишений завдаток у сумі 1000 грн. Також повідомила ОСОБА_5 недостовірну інформацію, про те, що банкет було замовлено та ім`я ОСОБА_9 або ОСОБА_10 , при цьому назвавши номер мобільного телефону, на який нібито було здійснено замовлення.

Однак, кримінальне правопорушення ОСОБА_4 не було доведено до кінця з причин, які не залежали від її волі, так як потерпіла ОСОБА_5 перевіривши недостовірну інформацію, яку надала ОСОБА_4 відмовила останній в поверненні грошових коштів, оскільки вказаного замовлення не було в базі даних ресторану.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно та за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, як закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, отримавши згоду учасників кримінального провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ними не оспорювалась, оскільки вони розуміли правильно їх зміст, сумнівів у добровільності їх позиції не було, а їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі ч. 4 ст. 349 КПК України, суд допитав обвинувачену ОСОБА_4 яка визнала, що вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України та надала покази, які повністю узгоджуються із зазначеними у обвинувальному акті, цивільні позови визнала, просила суворо не карати.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 - щире каяття.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 вчинення кримінального злочину з використанням умов воєнного стану.

Мотиви призначення покарання.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України є нетяжким злочином, вчинення якого карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Згідно з ч. 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Отже, з огляду на ступінь тяжкості та обставини вчинених ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про її особу, яка раніше неодноразово судима, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, позбавлена батьківських прав стосовно своїх дітей, а також враховуючи, що вона шкоду потерпілим не відшкодувала, обставини, які пом`якшують покарання, а обставини, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання, визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, можливе, шляхом призначення покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці, а також за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

За таких обставин, враховуючи вище перелічені дані про особу винної, визнання нею вини, кількість вчинених кримінальних правопорушень, а також враховуючи те, що шкода потерпілим не відшкодована, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Отже, зважаючи на те, що за даним вироком кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_4 до ухвалення вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 серпня 2023 року, остаточне покарання їй має бути визначене за правилами ч. 1, 4 ст. 70 КК України.

За таких обставин, враховуючи вище перелічені дані про особу винної, визнання нею вини, відсутність тяжких наслідків учинених кримінальних правопорушень, кількість кримінальних правопорушень, що входять до сукупності, суд вважає за необхідне, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 серпня 2023 року, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 4 (чотири) місяці, зарахувавши їй відбуту нею частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 серпня 2023 року - повністю.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Згідно з цивільним позовом ОСОБА_5 просила: стягнути з ОСОБА_4 на її користь майнову шкоду в розмірі 1000 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що вчиненим кримінальним правопорушенням їй завдано шкоди на вказану нею суму.

Згідно з цивільним позовом ОСОБА_6 просила: стягнути з ОСОБА_4 на її користь майнову шкоду в розмірі 1000 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що вчиненим кримінальним правопорушенням їй завдано шкоди на вказану нею суму.

Згідно з цивільним позовом ОСОБА_7 просила: стягнути з ОСОБА_4 на її користь майнову шкоду в розмірі 1000 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що вчиненим кримінальним правопорушенням їй завдано шкоди на вказану нею суму.

Згідно з цивільним позовом ОСОБА_8 просила: стягнути з ОСОБА_4 на її користь майнову шкоду в розмірі 500 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що вчиненим кримінальним правопорушенням їй завдано шкоди на вказану нею суму.

У судовому засіданні, ОСОБА_4 цивільні позови визнала в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Отже, потерпілий має право вимагати від особи, яка вчинила стосовно нього кримінальне правопорушення, відшкодувати завдані збитки, які становлять вартість викраденого майна.

Отож, за викладених обставин, оскільки ОСОБА_11 не ставила під розмір заявленої майнової шкоди, суд цивільні позови ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , суд їхні цивільний позов останнього задовольняє.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з постановою про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 30 березня 2023 року, визнані речовими доказами: блокнот-записник чорного кольору.

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 30 березня 2023 року, визнані речовими доказами: блокнот-записник чорного кольору.

За правилами п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, їх належить вважати повернутими власникам за розпискою.

Згідно з постановою про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 30 березня 2023 року, визнані речовими доказами: накладна № 30 від 18 лютого 2023 року.

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 30 березня 2023 року, визнані речовими доказами: відео файл із присвоєною назвою «IMG_9185», який міститься на оптичному диску CD-R, марки «Alerus», об`ємом 700 МВ, біло-синього кольору.

За правилами п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, їх належить зберігати при матеріалах кримінального провадження, протягом усього строку їх зберігання.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються: рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Суд вважає, що з огляду на відсутність клопотань, суд не обирає ОСОБА_11 запобіжний захід.

Керуючись ст. 100, 331, 368, 374, 381-382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 3 (три) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначеного цим вироком та вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 серпня 2023 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбутого покарання, відбуту нею частину строку покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 серпня 2023 року, - повністю.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , про відшкодування майнової шкоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , про відшкодування майнової шкоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 500 (п`ятсот) грн.

Речові докази: два блокноти-записники чорного кольору, - залишити власникам; відео файл із присвоєною назвою «IMG_9185», який міститься на оптичному диску CD-R, марки «Alerus», об`ємом 700 МВ, біло-синього кольору та накладну № 30 від 18 лютого 2023 року, - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження, протягом усього строку їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1

Київської області