справа №176/3476/23
провадження №1-кп/176/72/24
В И Р О К

Іменем України

23 січня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Жовті Води, в режимі відео конференції, на підставі обвинувального акту, що надійшов з угодою про визнання винуватості від 28 грудня 2023 року, кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні дітей не маючого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , на посаді командира відділення механізованих мостів інженерно-технічного взводу інженерно-саперної роти, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2023 року за №0000698,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , на посаді командира відділення механізованих мостів інженерно-технічного взводу інженерно-саперної роти, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат» в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п.п. 2.1, 2.3.2, 13.1, 14.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, від 21 серпня 1998 року, п. 2 додатку № 1 до Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, тобто бажаючи їх настання, в кінці листопада 2022 року, при невстановлених обставинних та у невстановлений час та день, перебуваючи на території с. Милове, Херсонської області, придбав шляхом привласнення без передбаченого законом дозволу, 22 патрони калібру 7,62 мм., виготовлені промисловим способом, що є боєприпасами придатними для здійснення пострілу, сім тротилових шашок 200 г промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху, чотири тротилових шашок 75 г промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху, додатковий пучок дальнобійного метального заряду до 120-мм мінометних мін промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний до горіння в повному обсязі.

Порушуючи вказане законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, тобто бажаючи їх настання, ОСОБА_4 переніс зазначене до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав без передбаченого законом дозволу, з листопада 2022 року до 14 год. 26 хв. 08 листопада 2023 року, коли було вилучено слідчим слідчого відділення відділення поліції № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

28 грудня 2023 року, під час досудового розслідування, між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно зазначеної угоди, обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні в повному обсязі в судовому засіданні. При цьому, сторони узгодили призначення останньому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст.ст. 58,69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1рік та замість призначеного покарання у виді 1 року позбавлення волі призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 рік із відрахуванням в дохід держави 10 відсотків із суми грошового забезпечення.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи, в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, у зв`язку із чим просить її затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру та вид покарання. Зауважив на розумінні обмежень при оскарженні відповідного вироку.

Обвинувачений також просив укладену угоду про визнання винуватості в даному кримінальному провадженні затвердити, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся. Також дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, вказавши що може його відбути. Зазначив, що наслідки укладення та затвердження угоди роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі наслідки не виконання угоди про визнання винуватості. Неодноразово наголошував на тому, що як визнав свою вину, так і підписав угоду, а наразі наполягає на її затверджені добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував, як і не надавав обіцянок не передбачених угодою. Укладання угоди відбувалось в присутності захисника

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 , також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити підзахисному узгоджене покарання. При цьому зазначив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, без будь якого примусу чи то обіцянок та за його особистої присутності. Також вказав, що стороні захисту зрозумілі наслідки затвердження даної угоди, обмеження оскарження.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Так, дії ОСОБА_4 кваліфіковано правильно, при цьому можливе укладення даної угоди.

Судом також встановлено, що угоду укладено у провадженні щодо тяжкого злочину.

Обвинувачений і захисник погоджуються на призначення узгодженого покарання.

Таким чином, підстав для відмови у затвердженні угоди, через її невідповідність вимогам закону немає.

Суспільний інтерес полягає у забезпеченні державної безпеки, конституційного ладу, суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, обороноздатності, тобто основ національної безпеки України, що забезпечує саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави.

За таких обставин є суспільний інтерес у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.

Умови угоди, в тому числі узгоджене покарання, відповідають інтересам українського суспільства та вимогам кримінального процесуального кодексу України.

Порушення угодою прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено, як і підстав вважати, що укладення її не було добровільним.

Вивченням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості з`ясовано, що існують підстави стверджувати, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України. Фактичні обставини, описані у обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, підтвердження обвинуваченим цих обставин, дають можливість суду дійти висновку існування фактичних підстав для визнання ним вини.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Враховуючи тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, який приймає безпосередню участь в забезпеченні, проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку Російської Федерації проти України, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем служби, наявність декількох визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, застосування ст. 58, ст. 69 КК України та перехід до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 263 КК України, є виправданим. Також суд вважає, що узгоджене покарання, як його вид так і міра, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним та іншими нових злочинів, з огляду також і на те, що в умовах воєнного стану він, його прагнення спокутувати провину допомогою суспільству є необхідною також і для держави.

За викладеного, підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 28 грудня 2023 року між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , судом не встановлено. Таким чином, виконавши вимоги передбачені ст. 474 КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Витрати на залучення експертів підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави відповідно до положень статті 124 КПК України.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.

Речові докази відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 124, 314, 371, 373, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2023 року за №0000698, укладену 28 грудня 2024 року між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 грудня 2023 року покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 58 КК України замість покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік призначити ОСОБА_4 службове обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків суми грошового забезпечення в дохід держави.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, на відшкодування судових втрат за проведення експертиз 5977,68 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят сім) грн.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_8