УХВАЛА

про накладення арешту на майно

05 жовтня 2023 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0001449 від 01.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України (далі - це ж кримінальне провадження) про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий у рамках кримінального провадження №0001449 від 01.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням у якому просить суд накласти арешт на речі вказані у клопотанні.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що до чергової частини Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що 01.10.2023 року, невідомий чоловік здійснив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, з винятковим цинізмом, облив невідомою речовиною червоного кольору схожу на фарбу, меморіал пам`яті, що знаходиться на будівлі по вул. Соборна, 16А в м. Рівне.

03.10.2023 року під час проведення обшуку в салоні автомобіля темно-червоного кольору марки «Lada 111» д.н.з. НОМЕР_1 , належному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож.: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено сумку сірого кольору з маркуванням, на задній тканинній поверхні якої виявлено сліди червоного кольору, ззовні схожі на фарбу, яка упакована до спеціального пакету експертної служби з надписом НПУ WAR1781932.

Під час проведення обшуку в гаражному приміщенні , розташованому на території домоволодіння ОСОБА_5 виявлено та вилучено порожню металева банку (ємність) з-під емалі з маркувальною позначкою на верхній кришці «Червона», яку упаковано до спеціального пакету експертної служби з надписом НПУ ЕХР 0310595.

У громадянина ОСОБА_5 вилучено належний йому мобільний телефон марки ОРРО з а/н НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету експертної служби з надписом НПУ ЕХР 0282755.

Під час проведення обшуку всередині будинку було виявлено та вилучено одяг, а саме: футболку блакитного кольору, шорти та кросівки чорного кольору одяг в який був одягнений ОСОБА_5 01.10.2023 року під час вчинення хуліганських дій за адресою: АДРЕСА_2 . Даний одяг упаковано до спеціального пакету експертної служби з написом НПУ WAR 1781933.

Прокурор у клопотанні вказав, що виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане вилучене майно, яке є предметом кримінального правопорушення та одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про проведення засідання без його участі.

З урахуванням заяви прокурора, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчою суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно із ч.2 ст.163 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі чи документи.

Заслухавши учасників розгляду, дослідивши надані матеріали, слідча суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Судом встановлено, що сектором дізнання Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001449 від 01.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України..

Відповідно до п.8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, положення ч.2 ст.173 КПК України є необхідним накласти арешт на майно, про яке йдеться у клопотанні, яке було вилучено за вищевказаних обставин, як таке, що відповідає критеріям ст.98 КПК України, з метою збереження майна, як речового доказу, яким майно визнано у кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173,395 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 03.10.2023 в ході проведення обшуку, а саме:

- сумку сірого кольору з маркуванням, на задній тканинній поверхні якої виявлено сліди червоного кольору, ззовні схожі на фарбу, яка упакована до спеціального пакету експертної служби з надписом НПУ WAR1781932.

- порожню металева банку (ємність) з-під емалі з маркувальною позначкою на верхній кришці «Червона», яку упаковано до спеціального пакету експертної служби з надписом НПУ ЕХР 0310595.

- мобільний телефон марки ОРРО з а/н НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету експертної служби з надписом НПУ ЕХР 0282755.

- одяг, а саме: футболку блакитного кольору, шорти та кросівки чорного кольору, який упаковано до спеціального пакету експертної служби з написом НПУ WAR 1781933.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_6