Справа №760/6192/22. Провадження №11-кп/824/5658/2023. Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія: ч. 5 ст. 111-1, ч. 3 ст. 114-2 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року,

за участю сторони захисту - адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні №0000043, внесеному до ЄРДР 19.03.2022 року, щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 3 ст. 114-2 КК України, -

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого - задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що дослідивши обставини кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що на даний час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, досі наявні. Так, ОСОБА_7 і досі може переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Також суд вважав, що наявний ризик вчинення нових кримінальних правопорушень з боку ОСОБА_7 щодо надання допомоги державі-агресору у підривній діяльності проти України, оскільки згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 вже добровільно допомагав військам рф у цьому.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить: ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 24.10.2023 р. у справі №760/6192/22, якою ОСОБА_7 продовжено міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 22.12.2023 року включно, скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до гр. ОСОБА_7 цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , або будь-який інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що ОСОБА_7 не переховувався від слідства та слідчого судді, а тому, не планує і переховуватись й надалі від суду.

Зазначає, що у клопотанні прокурора відсутні докази, які б вказували на наявність ризиків що ОСОБА_7 продовжить протиправну діяльність, а тому таке припущення не є конкретним та не зрозумілим.

Наголошує на тому, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання в Україні, є раніше не судимим має родину, є громадянином України, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, які будуть стримувати його від переховування від прокурора та суду.

Звертає увагу, що ухвала не містить реальних фактичних обставин, які б свідчили про вивчення судом можливості застосування інших запобіжних заходів, так само, як і не містить викладення фактичних обставин та доказів, що підтверджують існування ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, які б вимагали застосування запобіжного заходу тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч. 4 ст. 4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі обвинуваченого та прокурора оскільки клопотання про їх участь в судовому засіданні не надходили.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційної скарги, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали контрольного провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Мотиви Суду

В провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження під №0000043 відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 60 діб.

Під час постановлення даного рішення суд першої інстанції виходив з того, що дослідивши обставини кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що на даний час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, досі наявні. Так, ОСОБА_7 і досі може переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З таким висновком апеляційний суд погоджується, зауважуючи на слідуючому.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте, Європейський Суд з прав людини, зокрема у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Таким чином, при позбавленні особи волі та продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, суд повинен враховувати особливості конкретної справи, в якій необхідне тривале утримання особи під вартою у зв`язку з привалюванням суспільного інтересу та безпеки суспільства над правилом поваги до особистої свободи особи.

Так, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Зокрема, суддею було враховано, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, нездатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , а також, що наявний ризик вчинення нових кримінальних правопорушень з боку ОСОБА_7 щодо надання допомоги державі-агресору у підривній діяльності проти України, оскільки згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 вже добровільно допомагав військам рф у цьому.

Враховуючи, що існують обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, є обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинене, та враховуючи ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали за тими доводами, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні судом першої інстанції питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, як і підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів не встановила.

Разом з тим, колегія суддів враховує положення ч. 6 ст. 176 КПК України, згідно яких під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

З огляду на вказане, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 336, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4