Номер провадження: 11-кп/819/250/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 766/5909/23 Доповідач ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/5909/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000505 від 12.03.2023 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 10.10.2023 щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заповітне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця,

Обвинуваченого у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Токмак Запорізької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця,

обвинуваченого у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою суду першої інстанції прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В обґрунтування свого висновку суд послався на те, що прокурором в обвинувальному акті при викладі фактичних обставин та у формулюванні обвинувачення не зазначені такі важливі обставини, як дата, час та місце смерті ОСОБА_9 , що є кваліфікуючою ознакою інкримінованого кримінального правопорушення за частиною другою ст.121 КК України та відповідно, злочин може вважатись завершеним тільки після настання таких наслідків, як смерть потерпілого. Не зазначення вищевказаного свідчить про неконкретність висунутого обвинувачення, що необхідно як для повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді, так і для реалізації права на захист.

Крім того, прокурором, при викладі фактичних обставин зазначено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили особливо тяжкий злочин, що не відповідає висунутому обвинуваченню, оскільки кримінальне правопорушення, яке їм інкримінується, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Таким чином, наведені в мотивувальній частині ухвали недоліки обвинувального акта, не дали суду підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі посилається на незаконність ухвали суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування доводів указує про те, що слідчим при складанні, а прокурором при перевірці та затвердженні обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні були дотримані вимоги кримінального процесуального закону, а сам обвинувальний акт відповідає вимогам, встановленим ст.291 КПК України.

В обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та кваліфікуючі ознаки за ч.2 ст.121 КК України в тій формі і в такому об`ємі, які саме прокурор вважає встановленими за результатами проведеного досудового розслідування із зазначенням кваліфікації за цією статтею.

Також зазначає, що висновки суду про те , що не зазначення таких обставин як дата, час та місце смерті ОСОБА_9 , що є кваліфікуючою ознакою складу кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та не впливають на суть обвинувачення, оскільки в обвинувальному акті викладено фактичні обставини справи, в тому числі формулювання обвинувачення, кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченим та кваліфікуючі ознаки злочину.

Так, формулювання обвинувачення є конкретним та зрозумілим, з усіма обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені в п.1-4 ч.1 ст. 91 КПК України.

Обвинувачення викладено кожній особі окремо, в обвинувальному акті зазначено про всі складові складу кримінального правопорушення та кваліфікуючих ознак, а також про тяжкі тілесні ушкодження, завдані кожним із обвинувачених та зазначено таку кваліфікуючу ознаку як смерть потерпілого, зазначено про причинний зв`язок між спричиненими обвинуваченими тілесними ушкодженнями та смертю потерпілого.

Таким чином, наведені вище вимоги ст.291 КПК України при складанні обвинувального акту дотримано у повному обсязі, а судом не зазначено, які саме вимоги КПК України порушені внаслідок не зазначення часу та місця настання смерті потерпілого.

Суд у підготовчому судовому засіданні фактично вдався до дослідження та перевірки встановлених прокурором фактичних обставин кримінального провадження, суті та повноти висунутого обвинувачення, оцінка яких може надаватися лише під час розгляду справи після дослідження доказів сторони обвинувачення.

Також не може бути підставою для повернення обвинувального акту помилкове зазначення про вчинення особливо тяжкого злочину з огляду на обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Узагальнюючи свої доводи, прокурор зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, тобто перейшов до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо меж компетенції суду на цій стадії провадження.

Просить скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 10.10.2023 та призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження в іншому складі суду.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про час розгляду справи шляхом надіслання повідомлень.

Клопотань від сторони захисту про відкладення розгляду справи та обов`язкову участь обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в апеляційному розгляді від них до суду не надходило, а тому відповідно до ч.4 ст.401 КПК України їхня участь не є обов`язковою.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свої апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Висновок суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, не відповідає положенням ст.291 КПК України та є помилковим.

Відповідно до положень ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, серед іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виходячи з норм закону, викладених в ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених частиною 3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. При цьому у підготовчому провадженні не вирішується питання про фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та правову кваліфікацію його дій, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завдання цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно тексту обвинувального акта, орган досудового розслідування виклав всі обставини, які необхідні для початку судового розгляду кримінального провадження, зокрема, вказав, місце, час, дату та дії обвинувачених, які, на думку органу досудового розслідування, мають ознаки кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність, тобто виклав всі необхідні для прийняття судового рішення фактичні обставини і правову кваліфікацію інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину, та передає його до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України, тобто є процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування, а обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта.

На думку колегії суддів, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акта щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прокурором дотримано вимоги ст.291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення або поліпшити якість обвинувального акта, тим самими проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення.

Суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акта, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин скоєння кримінальних правопорушень, їхню правову кваліфікацію, тощо.

В обвинувальному акті викладене те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим.

Посилання суду першої інстанції на те, що прокурором в обвинувальному акті при викладі фактичних обставин та у формулюванні обвинувачення не зазначені такі обставини, як дата, час та місце смерті ОСОБА_9 , що є кваліфікуючою ознакою інкримінованого кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України, а також прокурором, при викладі фактичних обставин зазначено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили особливо тяжкий злочин, що не відповідає висунутому обвинуваченню, оскільки кримінальне правопорушення, яке їм інкримінується, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, суперечить вимогам ст.314, 315 КПК України та є неприйнятними, оскільки жодним чином не узгоджуються із положеннями ст.291 КПК України щодо предмету обов`язкових відомостей, які повинні бути відображені в процесуальному документі.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно повернуто обвинувальний акт з зазначених вище підстав, оскільки з його змісту випливає, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочинів, форми вини і мотивів злочинів, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію вказаного кримінального правопорушення, які дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, повертаючи обвинувальний акт прокурору, із зазначених в ухвалі підстав, суд фактично вдався до аналізу та оцінки фактичних обставин кримінального провадження та правової кваліфікації кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, тим самим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та вийшов за межі своїх повноважень, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України, про що правильно вказано прокурором в апеляційній скарзі.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів за результатами апеляційного розгляду дійшла висновку, що суд першої інстанції без визначених ст.291, 314 КПК України підстав повернув прокурору обвинувальний акт, у зв`язку з чим, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не можна визнати законним та обґрунтованим, тому його слід скасувати та призначити новий розгляду в суді першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 10.10.2023 про повернення прокурору обвинувального акта в кримінальному провадженні №0000505 від 12.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд у Херсонському міському суді Херсонської області кримінального провадження № №0000505 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4