Справа №639/6265/23
Провадження №1-КП/639/542/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР 31 серпня 2023 року за №0000841 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 31 травня 2018 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 21.09.2022 умовно-достроково з «ХВК №43» на невідбутий строк 4 місяці 12 днів, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2023 р. ОСОБА_5 о 13.00 год. перебуваючи в приміщенні КНП «Харківська міська поліклініка №24 за адресою: м. Харків, вул.. Полтавський шлях 153, де проходячи повз незачиненого кабінету №513 та в якому на той час нікого з персоналу поліклініки не було, побачив на столі мобільний телефон iPhone XR, який належить потерпілій ОСОБА_6 . Саме в той час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на таємне, повторне, викрадення вказаного мобільного телефону, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інші військові формування російської федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 р. «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні». Надалі ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, оцінивши ситуацію, що склалася використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, спочатку зайшов до приміщення кабінету №513 КНП «Харківська міська поліклініка №24», де на столі знаходився мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі необхідні дії щодо проникнення до приміщення. Після цього ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, повторно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих, таємно заволодів мобільним телефоном iPhone XR, вартістю 17513 грв. 86 коп., який належить ОСОБА_6 .

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та надав показання, що скоїв злочин за обставин наведених вище.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно, в порядку ст. 135 КПК України, що відповідно до ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Надала до суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти розгляду кримінального провадження за її відсутності, будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала сторона обвинувачення та захисту.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу ОСОБА_5 .

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він офіційно не працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, має постійне місце проживання, проте немає реєстрації у м. Харкові

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, визнання своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного злочину та вважає, позицію потерпілої про відсутність претензій до обвинуваченого, що при визначенні покарання для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів необхідно призначити покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Водночас, за правилами ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Ці вимоги закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові, прийнятій 10.07.2018 у справі №148/1211/15-к (провадження № 51-1330км18) вказав, що формулювання п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України передбачає: наявність будь-якої з обставин, перелічених у ньому (або «з`явлення із зізнанням», або «щирого каяття», або «активного сприяння розкриттю злочину»), означає, що вимогу цього пункту виконано. Таким чином, положення ст. 69-1 КК України застосовуються, якщо суд установив будь-яку з обставин, зазначених у пунктах 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК України.

Аналіз приписів ст. 69-1 КК України свідчить, що передбачені в ній правила призначення покарання можуть застосовуватися при вчиненні злочину будь-якого ступеня тяжкості, незалежно від форми його вини, стадії вчинення, наявності ознак співучасті тощо.

Підставами для застосування ст. 69-1 КК України закон визнає такі чинники, як: наявність у справі не будь-яких, а лише тих обставин, що пом`якшують покарання, які передбачені тільки у п. 1 та п. 2 ст. 66 КК України; відсутність обставин, що обтяжують покарання; визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині.

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відсутністю обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із врахуванням положень ст. 69-1 КК України.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Початок строку відбування покарання рахувати з 31 серпня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 31.08.2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 зарахуватив строк покарання строк ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавленняволі.

Процесуальні витрати у розмірі 440 грн. за проведення судової експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Після набрання вироком законної сили, скасувати арешт майна накладений ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.09.2023 та 13.10.2023, а саме: з ручного труборіаз «Intertool 1-5/8 42mm» в корпусі червоно-чорного кольору та з мобільного телефону iPhoneXR 64 Gb imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , які визнана речовими доказами, та повернути їх власнику.

Речові докази: оптичний диск із відеозаписом зовнішнього спостереження КНП «Харківська міська поліклініка №24» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 153 залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває підвартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1