Номер провадження: 11-кп/813/2285/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Суворовського райсуду м. Одеси від 22.03.2023 у к/п №0004963 від 27.09.2017, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

установив:

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_3 в строк відбування покарання зараховано термін його попереднього ув`язнення, з моменту фактичного затримання 27.09.2017 по 25.07.2019, та з 22.03.2023 по день набрання вирок чинності, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обрано відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», шляхом взяття під варту у залі суду.

Не погодившись із вищезазначеним вирком суду, 30.08.2023 обвинувачений ОСОБА_3 через канцелярію ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» подав апеляційну скаргу.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України передбачений строк апеляційного оскарження вироку або ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, який становить тридцять днів з дня їх проголошення.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 10.04.2023 обвинуваченим ОСОБА_3 через канцелярію ДУ «Одеський слідчий ізолятор» була подана апеляційна скарга на зазначений вирок від 22.03.2023, проте ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.05.2023 зазначена апеляційна скарга була залишена без руху, у зв`язку із не зазначенням апелянтом у чому саме полягають допущенні судом порушення, яке процесуальне рішення відповідно до повноважень апеляційного суду просить прийняти апелянт та з яких правових підстав, а також обвинуваченому ОСОБА_3 було встановлено 7-ми денний строк з дня отримання ним копії ухвали для усунення зазначених недоліків апеляційної скарги.

Надалі, 06.06.2023 обвинуваченим ОСОБА_3 через канцелярію ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» подано уточнену апеляційну скаргу, проте ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.07.2023 зазначена апеляційна скарга була повернута обвинуваченому, у зв`язку із тим, що останній повторно не виклав свої вимоги та не вказав, яке на його думку рішення, передбачене ст. 407 КПК України має ухвалити апеляційний суд за результатом розгляду його апеляційної скарги, а також зі змісту апеляційної скарги не зрозуміло в чому саме полягає незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

У подальшому, 30.08.2023 обвинувачений ОСОБА_3 через канцелярію ДУ «Одеський слідчий ізолятор» повторно подав апеляційну скаргу на вирок Суворовського райсуду м. Одеси від 22.03.2023.

Проте, обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу поза межами строку на апеляційне оскарження, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, та не порушує питання про його поновлення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі в черговий раз не зазначає свої вимоги та не вказує, яке на його думку рішення, передбачене ст. 407 КПК України має ухвалити апеляційний суд за наслідками розгляду його апеляційної скарги, а також не зазначає у чому саме полягає незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи викладене, відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, зазначена апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 395, 399, 405, 419, 532 КПК України, суддя - доповідач

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Суворовського райсуду м. Одеси від 22.03.2023 у к/п №0004963 від 27.09.2017 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - повернути обвинуваченому ОСОБА_3 , у зв`язку із тим, що вона подана після закінчення строку на апеляційне оскарження та особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

Копію ухвали надіслати до ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для вручення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили, а обвинуваченим який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання її копії.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2