Провадження по справі № 1-кп/752/1958/23
У Х В А Л А

"11" жовтня 2023 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

під час проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0000136, дані про яке 20.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , що має базову середню освіту, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28.05.2010 Ірпінським міським судом Київської області за ч.1 ст. 309, ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

12.04.2011 Березанським міським судом Київської області за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, яке призначено відповідно до положень ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28.05.2010,

11.07.2011 Святошинським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, яке призначено відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення покарання, яке призначено попереднім вироком, звільненого 19.06.2014 з ДУ «Піщанська виправна колонія (№59)» на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію у 2014 році»;

22.04.2016 Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до арешту строком на 5 місяців, звільненого 01.11.2016 з ДУ «Березанська виправна колонія (№95)» за відбуттям строку покарання;

13.08.2021 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту, 20.04.2023 о 15 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. М. Закревського, 38, підібрав із землі фрагмент блістеру зі таблетками у кількості 8 одиниць, які містили у своєму складі метадон, загальною масою в речовині 0,176 г, тим самим придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено та став незаконно зберігати його при собі з метою власного вживання без мети збуту. Цього ж дня, ОСОБА_3 перевіз вищезазначену наркотичну речовину у громадському транспорті до станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен», де о 18 год. був із ним затриманий.

Такі дії ОСОБА_3 з незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту органом дізнання кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України.

Під час проведення підготовчого судового засідання обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинене ним діяння та закриття кримінального провадження. Зазначив, що він певний період часу вживає наркотичні засоби, зокрема опіоїди, та залежний від такого вживання. 15.08.2023 добровільно звернувся до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», пройшов обстеження та розпочав лікування, яке було йому визначено лікарем - замісну терапію.

Прокурор не заперечувала проти задоволення заявленого обвинуваченим клопотання. Також просила вирішити питання про речові докази і судові витрати.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_3 суд прийшов до наступного.

Згідно із ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст. 309 КК України.

Приписи вказаної правової норми, яка є імперативною, можуть бути застосовані судом за наявності таких умов: 1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; 2) особою розпочато лікування від наркоманії.

У доведення факту звернення до лікувального закладу ОСОБА_3 та розпочатого лікування, надав довідку №58, яка видана 25.09.2023 лікарем КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» ОСОБА_5 . За наслідками її дослідження судом встановлено, що ОСОБА_3 добровільно звернувся до лікувального закладу та з 15.08.2023 по дату видачі довідки перебуває на лікуванні у амбулаторному кабінеті замісної підтримуючої терапії, проходить програму замісної підтримуючої терапії відповідно до Нормативів надання медичної допомоги дорослому населенню в амбулаторно-поліклінічних закладах за спеціальністю «Наркологія» з діагнозом: F11.22 «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності».

Враховуючи пояснення, які надав обвинувачений ОСОБА_3 , щодо розпочатого ним лікування від наркотичної залежності та даних, зазначених у довідці, суд вважає доведеним тай факт, що обвинувачений добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії.

Щодо діагнозу «наркоманія» суд зазначає наступне. З 1999 року в Україні офіційно запроваджено міжнародну класифікацію хвороб десятого перегляду (МКХ-10), відповідно до якої усі види залежності від психоактивних речовин кодують у рамках діагностичного модуля F10 - F19, що об`єднує «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин» (зокрема і F11.22, який встановлений ОСОБА_3 ) і діагноз «наркоманія» у даному класифікаторі, тому він і не встановлюється особам, які звертаються до лікувальних установ.

За таких обставин, враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права, забезпечення права на застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, суд вважає, що невстановлення обвинуваченому ОСОБА_3 діагнозу «наркоманія», не може вважатись тією обставиною, яка спростовує встановлений у нього у визначеному законом порядку психічний розлад, який зумовлений залежністю від наркотичного засобу внаслідок зловживання, з приводу чого від добровільно звернувся до медичного закладу та почав лікування, та позбавляє можливості бути звільненим від кримінальної відповідальності..

За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлений ОСОБА_3 діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності» F11.22. є таким, що відповідає діючій в Україні Міжнародній статистичній класифікації хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (МХК-10) і узгоджується з характеристикою діагнозу «Наркоманія», яка визначена у Законі України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» № 62/95-ВР.

Такий висновок суду узгоджується із висновками, викладеними в постановах Касаційного кримінального суду Верховного суду від 21.09.2022 року у справі 758/7552/21 та від 22.11.2022 року у справі №135/449/21 тощо. Суд вважає, що висновки про застосування норми права, а саме ч.4 ст. 309 ч. 4 КК України, який містяться в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 листопада 2021 року в справі № 357/11205/19, не підлягають застосуванню до даних правовідносин, оскільки вищезазначені висновки стосувалися саме визначення поняття «добровільності звернення особи до лікувальної установи».

Роз`яснивши обвинуваченому наслідки такого закриття, а саме, те, що дана підстава не є реабілітуючою, з`ясувавши, що останній розуміє настання таких наслідків та добровільність його позиції щодо цього, суд вважає, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а провадження по справі закриттю відповідно до п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1912 грн. підлягають віднесенню на рахунок держави.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України, п.1 ч. 2 ст. 284, п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінально проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України, закривши кримінальне провадження № 0000136, дані про яке 20.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Речові докази - метадон, масою 0,176 г, який передано на зберігання до камери схову УП в метрополітені ГУНП у м. Києві (квитанція № 002793) - знищити.

Процесуальні витрати на залучення експерта (висновок СЕ-19/111-23/20732-НЗПРАП від 04.07.2023) в розмірі 1912 грн. віднести на рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1