СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/898/24 ун. № 759/4739/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , провівши розгляд заяв захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 та його самого про відвід судді ОСОБА_5 - головуючої у кримінальному провадженні № 759/4739/23 за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_3 ; інший учасник - потерпілий ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В :

Під час судового засідання у межах кримінального провадження № 759/4739/23 захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 26 січня 2024 року заявив відвід головуючій у справі - судді ОСОБА_5 , мотивуючи свої вимоги ухваленням суддею незаконних процесуальних рішень.

Вказана заява про відвід передана для розгляду 29 січня 2024 року.

Обвинувачений, потерпілий, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду заявленого відводу, участь в розгляді заявленого відводу не взяли.

Суддя розглянув відвід, вважаючи, що відсутність при цьому інших учасників провадження, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду відводу, не є перешкодою. Суд забезпечив право кожному висловити думку (надати пояснення) щодо заявленого відводу, проте участь осіб в його розгляді обов`язковою не є.

Обвинувачений, підтримуючи раніше заявлений відвід судді, також заявив відвід судді у письмовому вигляді, акцентуючи увагу на незаконності, на його думку, ухвал судді про привід та оголошення в розшук, що кореспондує з підставами заявленого відводу захисником.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав свій заявлений відвід, а також і відвід заявлений обвинуваченим.

Проаналізувавши вказані заяви про відвід судді, всі матеріали провадження, суддя вважає за необхідне залишити вказану заяву про відвід без задоволення з таких підстав.

Як видно з матеріалів провадження, суддя ОСОБА_5 в межах своїх процесуальних повноважень, визначених результатами автоматизованого розподілу справ (а. 15), 16 березня 2023 року в межах 5-ти денного строку ухвалила рішення про призначення підготовчого судового засідання на 12 квітня 2023 року.

Суд відкладав підготовчі судові засідання за клопотаннями обвинуваченого, який до суду за викликом не прибував 12, 27 квітня, а 22 травня 2023 року очевидно з надуманих причин (а. 19, 21; 25, 28; 32, 25).

22 травня, 06 та 27 червня, 16 серпня, 25 листопада 2023 року (а. 34, 42, 53, 65, 106) суд мотивованими рішеннями ухвалював здійснити привід обвинуваченого на наступні судові засідання, проте привід кожного разу не був реалізованим, обвинувачений продовжив ухилятися від суду, посилаючись в заявах до суду на вочевидь надумані причини. 28 грудня 2023 року обвинуваченого було оголошено в розшук (а. 113-114), який відразу було скасовано за першою заявою останнього у зв?язку з прибуттям до суду 02 січня 2024 року (а. 118). На далі судом задовольнялися клопотання сторони захисту про відкладення судового засідання задля надання захиснику додаткового часу для підготовки.

Оцінюючи всі вказані судові рішення через призму ознак можливого упередженого ставлення до обвинуваченого з боку головуючої у справі, які могли б мати очевидний характер для будь-якого пересічного спостерігача, суддя констатує відсутність таких ознак навіть на рівні припущення.

Всі вказані судові рішення прийняті судом в межах своєї процесуальної компетенції, їх підстави продиктовані виключно недобросовісною процесуальною поведінкою обвинуваченого, вони не мали ознак тенденційності, оскільки накладені обтяження були невідкладно скасовані за фактом першого прибуття обвинуваченого до суду.

Захист намагався ревізувати судові рішення, що є неприпустимим, оскільки всі судові рішення оскаржуються виключно у передбаченому законом порядку, а не шляхом заявлення відводу судді, який їх ухвалив.

Що ж стосується звинувачення судді у тому, що вона нібито причетна до виклику працівників ТЦК в приміщення суду з тим, щоб протиправно вплинути на обвинуваченого, то таке твердження є виключно припущенням. Службові особи центрів комплектування забезпечують мобілізаційні заходи в умовах військового стану, які не можуть розглядатися як протиправний тиск на громадян.

Наявність заяви про вчинення кримінального правопорушення суддею не може слугувати підставою для відводу останнього за відсутності обставин, передбачених ст. 75 КПК України.

Приймаючи до уваги наведене, а також і те, що захистом будь-яких конкретних доказів про те, що існують обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості судді ОСОБА_5 не встановлено, керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 369-372 КПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяв ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , а також обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 - головуючої у кримінальному провадженні № 759/4739/23 за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно.

СУДДЯ ОСОБА_1