Справа 688/4224/23
№ 1-кс/688/2335/23
Ухвала

про накладення арешту на майно

09 жовтня 2023 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000726 від 06 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна,

встановив:

Дізнавач СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000726 від 06 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 06 жовтня 2023 року близько 12:25 год., під час перевірки документів в ОСОБА_5 , на автодорозі Н-25 на 283 км автодороги Рівне-Старокостянтинів, поліцейським ВРПП ОСОБА_6 було виявлене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 з ознаками підробки, який останній пред`явив працівникам поліції.

06 жовтня 2023 року за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000726 та розпочато досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що в 2006 році проходив навчання водія з практики та теорії, здавав заліки в Павлоградському ДОСАФі. 26 грудня 2006 року отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане РЕВ 7-го МВ ДАІ УМВС України. Для безперешкодного отримання вищевказаного документу сторонніх осіб не залучав, про факт не відображення в базах НПУ його документів знав, неодноразово пред`являв на вимогу посвідчення водія та подібні ситуації вже траплялися.

06 жовтня 2023 року, в період часу з 13 год. до 13:35 год., було проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, розташоване на автодорозі Н-25 на 283 км сполученням Рівне-Старокостянтинів на стаціонарному посту поліції № 3.

В ході проведення огляду місця події було вилучено документ зовні схожий на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 від 26 жовтня 2006 року, видане РЕВ 7-го МВ ДАІ УМВС України, з правом керування транспортними засобами категорії «А», «В», «С1», «С», яке було вилучено та поміщено до сейф пакета НПУ № 7366256, з підписами всіх учасників слідчої дії.

Постановою дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 06 жовтня 2023 року вищевказане посвідчення визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні та визначено місце зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Зважаючи на викладене, є всі підстави вважати, що на посвідченні водія серії НОМЕР_1 , збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення або містяться інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим вказане посвідчення має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження виникає необхідність у проведенні ряду слідчих дій та в призначені судово-технічної експертизи, об`єктом дослідження яких буде дане посвідчення.

Враховуючи вищевикладене та з метою належного збереження, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження речового доказу, виникає необхідність у накладенні арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 26 жовтня 2006 року.

Згідно з ч.1, 2 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Прокурор ОСОБА_4 та дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та дізнавача в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Враховуючи, що посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 від 26 жовтня 2006 року, видане РЕВ 7-го МВ ДАІ УМВС України, з правом керування транспортними засобами категорії «А», «В», «С1», «С», визнано речовим доказом, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження ним.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000726 від 06 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 від 26 жовтня 2006 року, видане РЕВ 7-го МВ ДАІ УМВС України, з правом керування транспортними засобами категорії «А», «В», «С1», «С», який було вилучено та поміщено до сейф пакета НПУ № 7366256, з підписами всіх учасників слідчої дії, заборонивши останньому розпоряджатися та користуватися ним до прийняття відповідного рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ігор ОГОРОДНІК