Справа №639/8950/19
Провадження№1-кп/639/48/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року Жовтневийрайонний суд м. Харкова у складі:

головуючогосудді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 06 червня 2019 року за №0000958 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 31.05.2019 о 13 годині 30 хвилин увійшов до класу №3 загальноосвітньої школи № 76, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Герцена, 17, де помітив серед інших дітей раніше йому малознайомого малолітнього ОСОБА_5 , 2011 року народження, який сидів за партою. Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганства, поєднаного зі спричиненням тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_5 будь-якого ступеня тяжкості. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, з хуліганських мотивів, з метою грубого порушення громадський порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства та встановлених в ньому норм моральності і поведінки, усвідомлюючи протиправність свого діяння, почав безпричинно кричати образи на адресу малолітнього ОСОБА_5 , демонструючи зневажливе ставлення до нього. При цьому ОСОБА_4 , продовжуючи порушувати громадський порядок із хуліганських мотивів, безпричинно, проявляючи винятковий цинізм та особливу зухвалість, нехтуючи тим, що перед ним дитина малолітнього віку, використовуючи свою фізичну перевагу, безпричинно силою схопив лівою рукою за праве вухо ОСОБА_5 та, здавлюючи його, почав викручувати у різні боки. Надалі ОСОБА_4 , не припиняючи свої хуліганські дії, не реагуючи на вимоги присутньої при цьому вчительки ОСОБА_6 припинити хуліганські дії, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, знову став голосно кричати на адресу малолітнього ОСОБА_5 , висловлюючи на його адресу образи, та, проявляючи особливу зухвалість і винятковий цинізм у відношенні малолітньої дитини, використовуючи свою фізичну перевагу, застосовуючи фізичну силу, тримаючи потерпілого за праве вухо, наніс долонею правої руки три удари в ділянку його обличчя та голови зверху. Потім ОСОБА_4 у продовж своїх злочинних дій, умисно наніс ще три удари долонею правої руки в ділянку потилиці малолітньої дитини. Таким чином ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне, спрямовані на досягнення злочинного результату та мети, що пов`язані з грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, які тривали приблизно 5 хвилин, після чого з місця скоєння злочину зник. В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 спричинив малолітньому потерпілому ОСОБА_5 садна в лобній ділянці ліворуч на кордоні з тім`яною ділянкою на відстані 2 см назовні від умовно серединної лінії, на верхній губі практично по умовно середній лінії, які викликали незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше 6-днів і за цією ознакою належить до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком судової-медичної експертизи ХОБСМЕ № 09-845/19 від 11.07.2019.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.01.2024, обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності. Під час обговорення якого останній не визнавши своєї вини у вказаному вище злочині, наполягав на закритті кримінального провадження та задоволенні даного клопотання. При цьому, після роз`яснення судом наслідки закриття провадження по таким підставам, обвинувачений повідомив, що йому зрозуміло порядок та наслідки закриття провадження та просив задовольнити своє клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та зазначила, що своїм клопотанням останній надав згоду на закриття кримінального провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст.49 КК України. Також прокурор зазначила, що законний представник потерпілого ОСОБА_7 просила проводити розгляд справи за її відсутності та про обізнаність в поданні обвинуваченим відповідного клопотання.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої до суду усної заяви просила розглядати справу без її участі.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).

Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 296 КК України. Події, які інкримінуються останньому відбувались 31.05.2019 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі минуло два роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту - 31.05.2019 року.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження що до цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання прокурора, закінчився 2-х річний строк давності, передбачений п.1 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанняма бо її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що до тримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, тим самим надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така заява (згода) викладена ним письмово та підтверджена в судовому засіданні.

В постанові Верховного Суду Першої судової палати Касаційного кримінального суду України від 29.07.2021 у справі 552/5595/18 зазначено, що відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вище наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду обвинуваченого ОСОБА_4 на таке звільнення з огляду на те, що з моменту скоєння останнім кримінального проступку минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання обвинуваченого та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.1 ст. 296 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Керуючисьст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, п.1 ч.1 ст.49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження і звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України в зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 296 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000958 від 06.06.2019 року - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня їїоголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1