01.12.2023
Справа № 642/2741/23
Провадження №1-кп/642/308/23
У Х В А Л А

01 грудня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000852, відносно ОСОБА_4 , 1991 року народження, яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальна справа відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 06.11.2023 року відносно обвинуваченої ОСОБА_4 був продовжений строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб , а саме до 04.12.2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України на суд покладається обовязок незалежно від наявності клопотань сторони обвинувачення або і захисту розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з того моменту, як до суду надійшов обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, або з того дня, коли до обвинуваченого судом був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подав письмове клопотання про продовження обраного обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих їй злочинів, які відносяться до категорії тяжкого, раніше неодноразово судима, ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні обвинуваченій запобіжного заходу не змінилися та продовжують існувати, свідки сторони обвинувачення та представник потерпілого на даний час не допитані, обвинувачена, перебуваючи на волі, може впливати на їх покази, переховуватись від суду.

При вирішенні даного питання обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили змінити обвинуваченій обраний відносно неї запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали справи , приходить до висновку що обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно продовжити строк дії обраного відносно неї запобіжного захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного .

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих кронами кримінального проваджений матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального

правопорушення;

2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,

обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він

підозрюється, обвинувачується;

3)вік та стан здоровя підозрюваного, обвинуваченого;

4)міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного

проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо

вони застосовувалися до нього раніше;

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак суд не приймає доводи захисника та обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) Суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні щодо обвинувачено185 ОСОБА_4 .

Суд погоджується з наявністю ризику, зазначеному прокурором у поданому клопотанні, щодо переховування обвинуваченої від суду.

Ризик переховування від правосуддя Суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) обвинуваченої ОСОБА_4 (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування).

Існування ризику переховування від суду обумовлюється, зокрема, тяжкістю можливого покарання, передбаченого санкцією частини 2 статті 185 КК України, а саме: можливістю застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років .

Суд зазначає, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судима, обвинувачується у вчиненні даного злочину через незначний період часу після винесення вироком іншого суду, та в переод відбуття покарання за даним вироком, не має постійне місце реєстрації та роботи, а також постійного заробітку .

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави суду дійти висновку щодо наявності ризику ймовірного переховування обвинуваченої від суду.

Суд вважає, що ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні прокурором не доведений, скільки всі потерпілі та свідки були вже допитані судом .

Ризик вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що остання раніше була неодноразово судима.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК (частина 1 статті 184 КПК).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

Викладені вище обставини свідчать, що заявлені раніше ризики хоча і зменшились, однак частина з них продовжує існувати , а тому суд приходить до висновку щодо відсутності обставин, які б свідчили про можливість змінити обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

З огляду на викладене суд вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою: буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_4 та зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК, та які були встановлені судом.

Суд звертає увагу, що в цій справі продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 не є для неї безальтернативним запобіжним заходом, адже передбачає в якості альтернативи застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі .

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 06.11.2023 року відносно обвинуваченої ОСОБА_4 була визначена можливість внесення застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 53680 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та дані про її особу, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмiрi 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (2684 грн. х 20), що дорівнює 53680 грн.

Суд вважає, що визначений розмір застави є посильним для обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 372, 376 КПК України, суд -

П о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні- прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнити .

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 29 січня 2024 року включно .

Термін дії ухвали до 29.01.2024 року.

Встановити розмір застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 53680.00 гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити, поклавши на неї обов`язки прибувати за викликом до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду, утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у звязку з внесенням застави вона буде вважатися такою особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу направити на виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена стороною захисту безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченою в той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1