Провадження № 11-кп/824/4735/2023 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

07 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2023 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крупове Дубровицького району Рівненської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою і утримувати його на ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ).

Вирішено питання щодо процесуальних витрат цивільних позовів та речових доказів у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні нападу з метою заволодіння майном ТОВ «Фінод», поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_9 (розбій), спрямованого на заволодіння майном у великих розмірах, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_8 05.11.2020 уклав Контракт про проходження військової служби в Управлінні державної охорони України з 11.11.2020 строком на 5 років.

Наказом Управління державної охорони України від 11.11.2020 № 820-ос/дск ОСОБА_8 прийнято на військову службу в Управління державної охорони України, присвоєно ОСОБА_8 звання солдат та призначити його співробітником охорони, 9 т.р., (за рахунок посади офіцера охорони) 2 відділення 1 відділу 1 Служби Департаменту охорони об`єктів.

Наказом Управління державної охорони України від 14.07.2021 № 449-ос/дск молодшого сержанта ОСОБА_8 призначено на військову службу в Управління державної охорони України, присвоєно ОСОБА_8 звання солдат та призначити його співробітником охорони, 9 т.р., 2 відділення 1 відділу 1 Служби Департаменту охорони об`єктів.

Абзац 1 статті 11 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» визначає, що Управління державної охорони України є державним правоохоронним органом спеціального призначення, підпорядкованим Президентові України та підконтрольним Верховній Раді України.

Згідно абз. 1 ст. 16. Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» кадри Управління державної охорони України складаються з військовослужбовців, прийнятих на військову службу в Управління державної охорони України за контрактом, військовослужбовців строкової служби, а також працівників, які уклали з Управлінням державної охорони України трудовий договір (контракт).

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, відповідно до вимог ст. ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються Статутами, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, усупереч вищенаведених нормативно-правових актів, ОСОБА_8 вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, у невстановленому досудовим розслідування час та місці, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на вчинення нападу на один із обмінників валют міста Києва з метою заволодіння грошовими коштами.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом розбою, ОСОБА_8 30.10.2022 о 06 год 30 хв з метою унеможливлення його впізнання за голосом та рисами обличчя приготував поліетиленовий пакет з речами для імітації гранат, та пов`язку для приховування обличчя - «баф». Знаючи що поряд зі станцією метро «Академмістечко» м. Києва знаходиться значна кількість обмінників валют 30.10.2022, о 08 год. 37 хв., зайшов до приміщення обмінника валют за адресою: АДРЕСА_4 , попередньо закривши своє обличчя пов`язкою - «бафом». Після чого передав касиру ОСОБА_9 , раніше заготовлений клаптик паперу з текстом «У меня в пакете 4 гранати Давай все деньги», демонструючи поліетиленовий пакет, з предметами зовні схожими на гранати, що потерпілою ОСОБА_9 було сприйнято як реальну загрозу її життя та здоров`я, після чого остання передала ОСОБА_8 , усі наявні в касі обмінника грошові кошти в сумі 10166 доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ, курс гривні до іноземної валюти «Долара США» станом на 30.10.2022 дорівнює 36,5686 грн., тобто 10166 доларів США становить 371 756 грн. 39 коп.) та 785 Євро (відповідно до офіційного курсу НБУ, курс гривні до іноземної валюти «Євро» станом на 30.10.2022 дорівнює 36,7386 грн., тобто 785 Євро становить 28 839 грн. 80 коп.). Заволодівши вказаним чином грошовими коштами, які належить ТОВ «Фінод», ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, призначивши ОСОБА_8 покарання із застосування ст. ст. 69-1, 75 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі із звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Захисник вказує, що мати обвинуваченого є пенсіонеркою та інвалідом третьої групи, існує загроза повної втрати зору, їй необхідна складна операція на очах. Також згідно характеристик з місця попереднього навчання, проживання та службової характеристики з гауптвахти характеризується виключено позитивно. Зазначає про наявність покарання обставин, а саме, те, що він раніше не судимий, щиро кається та активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану злочином шкоду, позитивно характеризується, має на утриманні тяжко хвору матір, яка є пенсіонером та інвалідом. Вказує, що відповідно до ст. 66 КК України є підстави вважати, що злочин вчинено внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин (тяжка хвороба матері, відсутність коштів на лікування та невідкладну операцію). За вказаних обставин, а також думки потерпілої сторони і прокурора в судових дебатах, захисник вважає, що ОСОБА_8 мало бути призначено покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, яка проти неї заперечувала, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні нападу з метою заволодіння майном ТОВ «Фінод», поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_9 (розбій), спрямованого на заволодіння майном у великих розмірах, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які за згодою учасників судового провадження досліджувались у порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, а тому, згідно із ч.2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги захисника в частині призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, що регламентовані ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Зокрема, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до особливо тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працює офіційно та за місцем роботи характеризується посередньо, має міцні соціальні зв`язки, а також відсутність будь-яких претензій з боку потерпілої та представника потерпілого та їх думку, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті злочину та добровільне відшкодування збитків потерпілим, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки саме такий вид покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про наявність підстав для застосування до ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України, а саме того, що він раніше не судимий, щиро кається та активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану злочином шкоду, позитивно характеризується, має на утриманні тяжко хвору матір, яка є пенсіонером та інвалідом, то вказані обставини враховані судом першої інстанції, у зв`язку з чим до обвинуваченого застосовано вимоги ст. 69 КК України і призначено покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.4 ст. 187 КК України, без конфіскації майна.

На переконання колегії суддів, саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципам законності, індивідуалізації та справедливості.

Враховуючи викладене, оскільки досліджені судом в сукупності обставини свідчать про неможливість виправлення ОСОБА_8 без реального відбуття покарання, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України не вбачається.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо призначеного обвинуваченому покарання та свідчили б про наявність підстав для застосування до нього положень ст. 75 КК України в апеляційній скарзі не наведено та за матеріалами кримінального провадження не встановлено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судового рішення, в апеляційній скарзі не наведено, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя Суддя Суддя