Справа №:755/635/24
Провадження №: 1-кс/755/193/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого-криміналіста 2 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваний у кримінальному провадженні № 0000225, 26.09.2023 року відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 4 ст. 111-1 КК України,

за участю слідчого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ

В провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого-криміналіста 2 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваний у кримінальному провадженні № 0000225, 26.09.2023 року відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 4 ст. 111-1 КК України.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим за процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000225, відомості про яке 26.09.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

У період 19-22 лютого 2014 року, Російська Федерація (далі РФ), використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні як привід для вторгнення на її суверенну територію, в порушення міжнародно-правових норм, у тому числі Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та Російською Федерацією (ратифікований Законом України № 13/98-ВР від 14.01.1998 та Федеральним Законом РФ № 42-ФЗ від 02.03.1999), Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також підконтрольних уряду РФ проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, здійснила організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним РФ результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Таким чином, з 20.02.2014 РФ як держава-агресор, здійснила окупацію території України півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу РФ, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом РФ було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи, органи влади та місцевого самоврядування Республіки Крим.

Так, 24.02.2022, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням РФ в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України «Про введення військового стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022, яким введено на території України військовий стан з 24.02.2022, строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи директором т.зв. ООО «Специализированный застройщик строительная компания Статус «Желтый Бриллиант»», 28.07.2023 знаходячись на тимчасово окупованій території України - півострові Крим, здійснюючи господарську діяльність за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи та достовірно знаючи про факт окупації Автономної Республіки Крим збройними силами РФ, маючи стійкий, виниклий за невстановлених досудовим розслідуванням обставин умисел, здійснив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, шляхом укладання та виконання контракту (договору) за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, 02.08.2020 знаходячись на ТОТУ півострові Крим зареєстрував відповідно до законодавства РФ т.зв. ООО «Специализированный застройщик строительная компания Статус «Желтый Бриллиант»», (юридична адреса: 295493, АР Крим, Сімферопольський р-н., с. Білоглинка, вул. Паркова, буд. 1, корп. 1, прим. 2, ОГРН РФ 338, ИНН РФ , КПП РФ 910901001).

Після цього, ОСОБА_4 будучи обізнаним про необхідність реєстрації на порталі РФ щодо державних закупівель відповідно до Федерального закону РФ від 05.04.2013 № 44-Ф3 «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд», здійснив реєстрацію, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, т.зв. ООО «Специализированный застройщик строительная компания Статус «Желтый Бриллиант»» на офіційному сайті «Единой информационной системы в сфере закупок в информационной-телекоммуникационной сети Интернет» http://zakupki.gov.ru.

У подальшому ОСОБА_4 знаючи, що контрагентами у таких договорах будуть бюджетні підприємства, установи та організації країни-агресора Російської Федерації, будучи директором т.зв. ООО «Специализированный застройщик строительная компания Статус «Желтый Бриллиант»» зареєстрованим відповідно до законодавства РФ, усвідомлюючи та достовірно знаючи про факт окупації АР Крим збройними силами РФ та заборону здійснення будь-якої господарської діяльності у співпраці з державою-агресором, а також розуміючи те, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, здійснив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території.

Зокрема, 28.07.2023 ОСОБА_4 будучи директором т.зв. ООО «Специализированный застройщик строительная компания Статус «Желтый Бриллиант»» знаходячись на тимчасово окупованій території півострову Крим, здійснюючи господарську діяльність за місцем реєстрації: АР Крим, Сімферопольський р-н., с. Білоглинка, вул. Паркова, буд. 1, корп. 1, прим. 2, шляхом використання особистого електронного підпису, уклав контракт № 03-23-ЭА, (ИКЗ: 810412) з т.зв. «Главным следственным управлением Следственного комитета Российской Федерации по Республике Крым и городу Севастополю» (юридична адреса: 295034, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Київська, буд. 76, ИНН КПП 910201001) на предмет продажу житлових приміщень (квартир) для забезпечення діяльності незаконно створеного органу та потреб співробітників т.зв. «ГСУ СК Российской Федерации по Республике Крым и городу Севастополю» на загальну суму 12 438 100 (дванадцять мільйонів чотириста тридцять вісім тисяч сто) російських рублів.

Особливістю даних «государственных контрактов», згідно Федерального закону РФ від 05.04.2013 № 44-Ф3 «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд» є те, що відповідно до «Статьи 51. Заключение контракта по результатам электронной процедуры», а саме п. 3 «Не позднее пяти рабочих дней, следующих за днем размещения заказчиком в соответствии с частью 2 настоящей статьи проекта контракта, участник закупки, с которым заключается контракт, осуществляет одно из следующих действий:

1)подписывает усиленной электронной подписью лица, имеющего право действовать от имени участника закупки, проект контракта и одновременно размещает на электронной площадке подписанный проект контракта, а также документ, подтверждающий предоставление обеспечения исполнения контракта в соответствии с настоящим Федеральным законом (за исключением случаев, предусмотренных настоящим Федеральным законом)".

Відповідно до п. 3.1 контракту (договору) № 03-23-ЭА, ИКЗ: № 810412 від 28.07.2023, укладеного між директором т.зв. ООО «Специализированный застройщик строительная компания Статус «Желтый Бриллиант»» та заступником керівника т.зв. «Главным следственным управлением Следственного комитета Российской Федерации по Республике Крым и городу Севастополю», визначений строк виконання зобов`язань з передачі житлових приміщень протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з дня укладання контракту, тобто до 28.10.2023.

В свою чергу, відповідно до акту прийому-передачі житлових приміщень від 18.10.2023, що є невід`ємним додатком до контракту № 03-23-ЭА від 28.07.2023, укладеного між т.зв. ООО «Специализированный застройщик строительная компания Статус «Желтый Бриллиант»» в особі ОСОБА_4 та т.зв. «Головним слідчим управлінням Слідчого комітету Російської Федерації по Республіці Крим та місту Севастополю», в особі першого заступника керівника ОСОБА_5 , ОСОБА_4 передав у власність Російської Федерації та оперативного управління - житлове приміщення (квартиру), загальною площею 48 кв.м., кадастровий номер 90:12:090501:13365, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 5 621 774 (п`ять мільйонів шістсот двадцять одна тисяча сімсот сімдесят чотири) російських рублів 20 (двадцять) копійок.

Крім цього, відповідно до акту прийому-передачі житлових приміщень від 18.10.2023, що є невід`ємним додатком до контракту № 03-23-ЭА від 28.07.2023, укладеного між т.зв. ООО «Специализированный застройщик строительная компания Статус «Желтый Бриллиант»» в особі ОСОБА_4 та т.зв. «Головним слідчим управлінням Слідчого комітету Російської Федерації по Республіці Крим та місту Севастополю», в особі першого заступника керівника ОСОБА_5 , ОСОБА_4 передав у власність Російської Федерації та оперативного управління - житлове приміщення (квартиру), загальною площею 58,2 кв.м., кадастровий номер 90:12:090501:13420, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 6 816 325 (шість мільйонів вісімсот шістнадцять тисяч триста двадцять п`ять) російських рублів 80 (вісімдесят) копійок.

У подальшому, згідно платіжного доручення № 19 від 26.10.2023, у якому міститься інформація щодо оплати «государственного контракта» № 03-23-ЭА від 28.07.2023 умови вказаного контракту ТОВ «Спеціалізований забудовник будівельна компанія Статус «Жовтий Діамант»» в особі ОСОБА_4 були виконані у строк визначений вищевказаним контрактом, а відповідно до платіжного доручення № 19 проведено 27.10.2023, останній отримав грошові кошти у зазначеному вище розмірі.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України колабораційна діяльність, тобто, у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, в тому числі з окупаційною адміністрацією держави-агресора.

28.12.2023 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Згідно зі ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

03.01.2024 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, було опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України та повістку про виклик останнього до СУ ГУ СБУ в АР Крим на 08.01.2024, 09.01.2024 та 10.01.2024 в період часу з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення інших слідчих (процесуальних) дій.

Однак, останній на виклик не з`явилася та не повідомив про причини свого неприбуття, жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надав. У зв`язку із викладеним, у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що останній переховується від органу досудового розслідування та суду.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 особисто не вручено, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 9 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою - агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

11.01.2024 ОСОБА_4 оголошено у розшук. Здійснення розшукових заходів доручено співробітникам відділу контррозвідки 1 управління ГУ СБ України в АР Крим.

Вказав, що санкція ч. 4 ст. 111-1 КК України, передбачає конфіскацію майна, як вид додаткового покарання.

Документами, які підтверджують право власності на майно, що арештовується, є відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що згідно даних реєстрів громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , належить:

- квартира за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею (кв.м): 80,7, (житлова площа (кв.м): 37,0), загальною вартістю нерухомого майна: 116 295,16 (грн.), номер запису: 3897 в книзі: 317, частка власності 1/1; форма власності: приватна; підстава виникнення права власності: договір дарування, реєстр № 1992, 12.11.2008, приватний нотаріус ОСОБА_6 , реєстраційний номер майна: 23172170, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 24.11.2008;

- легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ, рік випуску 2008, номер та серія знака НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , номер двигуна: НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 , код кольору-колір: 1 - чорний, місце реєстрації: АР Крим, дата реєстрації 30.07.2008;

- легковий автомобіль марки CHEVROLET, рік випуску 2006, номер та серія знака НОМЕР_6 , номер кузова: НОМЕР_7 , номер двигуна: НОМЕР_8 , VIN: НОМЕР_7 , код кольору-колір: 1 - чорний, місце реєстрації: АР Крим, дата реєстрації 25.12.2008;

- легковий автомобіль марки NISSAN X-TRAIL, рік випуску 2007, номер та серія знака AK3447AX, номер кузова: НОМЕР_9 , номер двигуна: НОМЕР_10 , VIN: НОМЕР_9 , код кольору-колір: 2 - синій, місце реєстрації: АР Крим, дата реєстрації 19.09.2007;

- легковий автомобіль марки CHEVROLET, рік випуску 2006, номер та серія знака НОМЕР_11 , номер кузова: НОМЕР_7 , номер двигуна: НОМЕР_8 , VIN: НОМЕР_5 , код кольору-колір: 1 - чорний, місце реєстрації: АР Крим, дата реєстрації 01.04.2006;

- легковий автомобіль марки NISSAN X-TRAIL, рік випуску 2007, номер та серія знака НОМЕР_12 , номер кузова: НОМЕР_9 , номер двигуна: НОМЕР_13 , VIN: НОМЕР_9 , код кольору-колір: 2 - синій, місце реєстрації: АР Крим, дата реєстрації 17.02.2012;

- легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ, рік випуску 2008, номер та серія знака AK3693BC, номер кузова: НОМЕР_3 , номер двигуна: НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_3 , код кольору-колір: 1 - чорний, місце реєстрації: АР Крим, дата реєстрації 12.06.2008.

Застосування зазначених обмежень надасть змогу зберегти майно, унеможливить його подальше приховання, відчуження, та забезпечити конфіскацію майна як виду додаткового покарання.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочинів.

Просить накласти арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, з метою запобігання можливості приховування та відчуження цього майна.

Слідчий в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, проте причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду клопотання до суду не подавав.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. Викликався шляхом публікації судової повістки у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та на сайті Дніпровського районного суду міста Києва.

Відтак, згідно положень ч. 8 ст. 135 КПК України, ОСОБА_4 вважається особою, яка належним чином повідомлена про виклик.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Приписами статті 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбаченого, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Обов`язок доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого чи прокурора також і ч.3 ст. 132 КПК України.

Відповідно до санкції ч. 4 ст. 111-1 КК України, за вчинення вказаних злочинів, передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно, а саме квартиру підозрюваного ОСОБА_4 , з метою забезпечення можливої її конфіскації, як виду покарання.

Разом із тим, слідчим у своєму клопотанні та в судовому засіданні не доведено належність підозрюваному ОСОБА_4 зазначених у клопотанні автомобілів.

Так, із клопотання вбачається, що слідчим було здійснено запит до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ щодо фактів реєстрації/перереєстрації, зняття з обліку транспортних засобів громадянином України ОСОБА_4 .

Проте, жодних доказів наявності у власності ОСОБА_4 конкретних транспортних засобів, на які просить накласти арешт, матеріали клопотання не містять. Відтак, слідчим не вжито заходів щодо встановлення на даний час власника майна зазначених транспортних засобів, а лише підтверджено вчинення реєстраційних дій з майном протягом певного періоду часу підозрюваним.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені положення закону, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також зважаючи, що сторона кримінального провадження, що звернулась із клопотанням про накладення арешту, частково довела необхідності арешту, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 132, 170, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста 2 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваний у кримінальному провадженні № 0000225, 26.09.2023 року відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 4 ст. 111-1 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею (кв.м): 80,7, (житлова площа (кв.м): 37,0), загальною вартістю нерухомого майна: 116 295,16 (грн.), номер запису: 3897 в книзі: 317, частка власності 1/1; форма власності: приватна; підстава виникнення права власності: договір дарування, реєстр № 1992, 12.11.2008, приватний нотаріус ОСОБА_6 , реєстраційний номер майна: 23172170, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 24.11.2008, шляхом заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії з вказаним майном.

У задоволенні клопотанні в іншій частині відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: