В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за №0005208 внесеному до ЄРДР 02.11.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі, Грузія, грузина, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не одноразово судимого:

- 17.03.2016 року вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. 1 ст. 115 КК України на 13 років 8 місяців позбавлення волі, з урахуванням змін за ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 17.03.2017 року, де в порядку ст. 72 КК України зараховано в строк перебування в місцях попереднього ув`язнення з 17.03.2016 року по 17.03.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

- 08.11.2022 року вироком Літинського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 342 КК України на 1 ррік позбавлення волі, за ч. 1 ст. 345 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.03.2017 року за ч. 1 ст.115 КК Україниі, та остаточно призначено до відбування покарання 5 років 5 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції :

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Положеннями статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 (далі по тексту Перелік), тобто і «метадону» (фенадону) включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

-використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

-діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

-використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

В порушення вищевказаних вимог чинного законодавства 28 жовтня 2023 року, приблизно о 09 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи на території Державної Установи «Київський слідчий ізолятор», що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, знайшов- незаконно придбав паперовий згорток, всередині якого знаходились 20 таблеток білого кольору, а саме наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон (фенадон) та залишив при собі незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту.

В подальшому, ОСОБА_3 переконавшись, що знайдена ним речовина є наркотичним засобом, а саме «метадоном», оскільки має досвід вживання вказаного наркотичного засобу, поклав знайдений згорток до лівої шкарпетки, після чого почав незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту.

28.10.2023 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , прибув етапом із ДУ «Київський слідчий ізолятор» до ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», що за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Василя Симоненка, 16, і був поміщений до дільниці карантину діагностики та розподілу.

01.11.2023 року в період часу з 11 години 29 хвилин по 11 годину 33 хвилини в черговій частині ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», працівниками колонії під час особистого обшуку ОСОБА_3 в лівій шкарпетці виявлено та вилучено 20 таблеток білого кольору, в яких виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальною масою 0,440 г, який ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю. Пояснив, що перебуваючи в Київському СІЗО, 28.03.2023 року, в туалеті знайшов згорток з 20 таблетками, та зрозумів, що це метадон. Вказаний згорток він помістив до свого носка і залишив його зберігати, для власного вживання. Коли його привези Білоцерківську виправну колоні, то 01.11.2023 року в нього виявили дані таблетки та вилучили їх. У вчиненому щиро кається просить суворо не карати. Зазначив, що зробив для себе належні висновки і таке більше не повториться.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

З`ясувавши думки учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу й стосуються речових доказів та судових витрат у провадженні. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п. 113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у межах кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах висунутого обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України згідно із якою особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Європейський Суд вказує, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, дані про особу ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи в місцях позбавлення волі та відбуваючи покарання за попереднім вироком, одружений, за місцем відбування покарання характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не вбачається.

Враховуючи вказані обставини справи, суспільну небезпеку діяння, дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

На думку суду, призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів і не буде становити особистий надмірний тягар для особи. Таке покарання буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

Оскільки ОСОБА_3 після постановлення вироку Літинського районного суду Вінницької області 08.11.2022 року, до повного відбуття покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення, суд вважає необхідним остаточне покарання обвинуваченому призначити за сукупністю вироків, а саме до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Літинського районного суду Вінницької області від 08.11.2022 року, враховуючи при цьому вимоги ч. 1 ст. 71 та п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якого два дні обмеження волі відповідають одному дню позбавлення волі.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 1912 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст. 309 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, враховуючи вимоги ст. 72 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Літинського районного суду Вінницької області від 08.11.2022 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання 2 роки 1 місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 18.12.2023 року.

Речовий доказ - наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон (фенадон), загальною масою 0,440 г. та первинне упакування, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в розмірі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_5