Провадження № 1-кс/344/7615/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19жовтня 2023 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, в рамках кримінального провадження, внесеного 14 вересня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза № 0000372,-

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області майор поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернулася до суду із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 14 вересня 2023 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000372 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч.2 ст. 345 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що, відповідно до розстановки сил та засобів відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, поліцейський офіцер громади сектору по взаємодії з громадами відділу превенції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 та поліцейський офіцер громади сектору по взаємодії з громадами відділу превенції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 з 08.00 год до 17.00 год 07 вересня 2023 року виконували свої службові обов`язки на території обслуговування в с. Вишків Вигодської ТГ Калуського району Івано-Франківської області.

Цього дня близько 13.00 год, виконуючи свої службові обов`язки, працівники поліції ОСОБА_10 і ОСОБА_11 на вул. Шубинській в с. Вишків Вигодської ТГ Калуського району Івано-Франківської області виявили та зупинили автомобіль марки ЗІЛ 131, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був навантажений піщано-гравійною сумішшю, а у водія були відсутні відповідні документи.

Виїздом слідчо-оперативної групи відділення поліції було встановлено, що піщано-гравійну суміш, яка перевозилась зупиненим працівниками поліції автомобілем, було незаконно добуто на березі річки Мізунка в с. Вишків, де й виявлено техніку для її видобування. За результатами огляду з місця події слідчим було вилучено всю техніку, яка була задіяна в незаконному видобутку піщано-гравійної суміші з русла річки Мізунка, та зразки речовини, схожої на піщано-гравійну суміш.

За фактом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення 07 вересня 2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000365 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_8 , будучи обуреним тим, що його знайомий працівник поліції ОСОБА_10 07 вересня 2023 року безпосередньо виявив факт незаконного видобутку піщано-гравійної суміші в с. Вишків, Вигодської ТГ Калуського району Івано-Франківської області, внаслідок чого з місця події були вилучені його автомобіль та навантажувач, маючи умисел на нанесення йому, як працівнику правоохоронного органу, побоїв та спричинення тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, 13 вересня 2023 року о 23.40 год зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_10 та запропонував зустрітись на АЗС «WOG» (ТОВ «Вест Петрол Маркет») по вул. Д.Галицького, 12 в смт. Вигода.

Про свої наміри, а також про те, що внаслідок виконання службових обов`язків працівником поліції ОСОБА_10 з місця події вилучено техніку ОСОБА_8 , останній заздалегідь повідомив своїм знайомим ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , яких попросив допомогти у втіленні свого злочинного умислу.

У свою чергу, ОСОБА_10 , будучи тривалий час знайомим з ОСОБА_8 , погодився на прохання останнього про зустріч, оскільки вирішив пояснити, що він як працівник поліції діяв у відповідності до своїх службових повноважень і техніка була вилучена законно, так як була задіяна у незаконному видобутку піщано-гравійної суміші.

14 вересня 2023 року о 23:54 год. ОСОБА_8 за попередньою змовою зі своїми знайомими ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , реалізовуючи свій злочинний умисел на побиття працівника поліції ОСОБА_10 , на автомобілі марки VOLKSWAGEN AMAROK, державний номерний знак НОМЕР_2 , приїхали на АЗС «WOG» (ТОВ «Вест Петрол Маркет»), що по вул. Д.Галицького 12, в с. Вигода Вигодської ТГ Калуського району Івано-Франківської області, та стали очікувати ОСОБА_10

14 вересня 2023 року о 00.15 год, коли на територію АЗС на автомобілі приїхав ОСОБА_10 та увійшов у приміщення АЗС, ОСОБА_8 , який до цього знаходився на вулиці поруч приміщення АЗС, зайшов за ним у середину та розпочав розмову.

Після того, як ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , розмовляючи, вийшли з приміщення АЗС на вулицю та зупинились по праву сторону від виходу, то останній усвідомлюючи, що ОСОБА_10 є працівником правоохоронного органу, маючи умисел на нанесення йому побоїв та спричинення тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, наніс йому один удар кулаком в живіт, після чого, схопивши його за шию, наніс удар коліном в ділянку обличчя та повалив його на коліна.

ОСОБА_8 , утримуючи зверху за шию ОСОБА_10 , який, у свою чергу, жодних ударів останньому не наносив, а лише ухилявся від його, наніс кулаком правої руки один удар по голові поліцейського та один удар по тулубу зліва.

У цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які знаходились на території відпочинкової зони АЗС на вулиці, побачивши, що ОСОБА_8 розпочав побиття працівника поліції, завідомо знаючи всі обставини конфлікту, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 є працівником правоохоронного органу, маючи спільний умисел на нанесення йому побоїв та спричинення тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, направились в бік останніх.

На той момент на автомийці, що поряд з АЗС, знаходився поліцейський офіцер громади сектору по взаємодії з громадами відділу превенції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 , який, відповідно до розстановки сил та засобів відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, з 20.00 год 13 вересня 2023 року по 08.00 год 14 вересня 2023 року виконував свої службові обов`язки на території обслуговування в смт Вигода Вигодської ТГ Калуського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_11 , побачивши, що його колезі ОСОБА_10 наносять тілесні ушкодження та помітивши, що ОСОБА_10 оточують інші особи, з метою припинити їх злочинні дії, підбіг та схопив ОСОБА_8 ззаду за руки, намагаючись відтягнути останнього та припинити його незаконні дії.

У цей час ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , завідомо знаючи, що ОСОБА_11 також є працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов`язки, припиняючи злочинні дії ОСОБА_8 , підбігли до ОСОБА_11 ззаду. ОСОБА_12 схопив його за шию рукою та утримував, а ОСОБА_9 в цей час наніс ОСОБА_11 чотири удари кулаком в обличчя та голову. Після того, як ОСОБА_12 відпустив шию ОСОБА_11 , останній відійшов від нападників в бік, однак ОСОБА_9 наздогнав його та, утримуючи за одяг, наніс один удар кулаком по голові справа, від якого ОСОБА_11 впав на землю. Після цього ОСОБА_9 наніс йому ще один удар кулаком правої руки по голові з правої сторони, коли той перебував у лежачому положенні на землі.

У той час, як ОСОБА_12 схопив рукою ОСОБА_11 за шию, а ОСОБА_9 наносив йому удари кулаком в обличчя та голову, ОСОБА_5 , завідомо знаючи, що ОСОБА_10 є працівником поліції, схопив його за одяг ззаду та штовхнув до землі, де той впав на руки та намагався швидко підвестись, однак ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, знову схопив його за одяг в районі шиї заду, намагаючись штовхнути. У цей час підбіг ОСОБА_13 та, підстрибнувши, наніс один удар ногою по спині ОСОБА_10 в районі поясниці, від якого останній разом із ОСОБА_5 впав на траву, що поряд приміщення АЗС. Після цього, ОСОБА_13 сів зверху на ОСОБА_10 та наніс йому чотири удари кулаками обох рук по тулубу. Далі ОСОБА_13 , швидко підвівшись підбіг до лежачого на землі ОСОБА_11 , коли той ухилявся від ударів ОСОБА_9 , та лівою ногою наніс йому один удар по обличчю. В цей час ОСОБА_5 , утримуючи ОСОБА_10 на землі, наніс йому удар лівою рукою по обличчю справа.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , ОСОБА_10 спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках лівої вушної раковини, грудної клітки по задній поверхні, лівого плеча, лівої гомілки, в лівій клубовій ділянці; садна по тильній поверхні правої кисті на передній поверхні лівого колінного суглоба, та ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження у вигляді саден у лівій виличній ділянці, синця з травматичним набряком м`яких тканин в потиличній ділянці справа.

На даний час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Білоберізка Верховинського району Івано-Франківської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 від 22 червня 1998 року, громадянину України, українцю, несудимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_10 , показаннями потерпілого ОСОБА_11 , протоколом огляду відеозапису та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а саме передбачене ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, належить до злочинів проти авторитету органів державної влади та, згідно ст. 12 Кримінального кодексу України, відноситься до нетяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до санкції статті передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, а саме:

- пункт 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з обмеженням або позбавленням волі, за вчинення ним кримінального правопорушення;

- пункт 3 - незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному відомо про місце їх перебування.

- пункт 5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

За таких обставин слідчий з погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання, пояснив, що підозра є обґрунтованою, під час досудового розслідування отримано докази того, що підозрюваний може вчинити дії, які містять ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, просив клопотання задовольнити у повному обсязі та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий у судовому засіданні підтримала вимоги клопотання, просила задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

У судовому засіданні захисник просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, пояснила, що підозра є необґрунтованою, а ризики нічим не підтверджені, зазначила, що до матеріалів клопотання не долучено доказів, які б підтверджували наявність ризиків. Також додала, що підозрюваний є одруженим, має на утриманні неповнолітню дитину, тому зобов`язаний забезпечувати свою родину, офіційно працевлаштований, також доглядає за своєю матір`ю.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно зі змістом статей 131-132 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною шостою статті 181 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З матеріалів клопотання вбачається, що у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Можлива причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінальному правопорушенню повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_10 , показаннями потерпілого ОСОБА_11 , протоколом огляду відеозапису та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, на стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити вказане правопорушення.

Відповідно до частини першої-другої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Виходячи із приписів статті 184 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, послатися на обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Пункт 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності цього ризику слідчий суддя враховує те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_5 та характером і тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшла висновку, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Даний ризик є реальним, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з обмеженням або позбавленням волі, за вчинення ним кримінального правопорушення

Пункт 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілих та свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими та свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша-друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від цих осіб та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на потерпілих та свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

Крім того, слідчий суддя враховує те, що у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, яким можуть бути відомі обставини, які мають значення для кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні існує, що обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Слідчий суддя, оцінюючи наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, враховує те, що підозрюваний раніше не судимий, має позитивну характеристику за місцем роботи, попередня поведінка ОСОБА_5 не дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях.

Посилання сторони обвинувачення на існування цього ризику носить неконкретний характер та жодних доказів на підтвердження факту його існування на теперішній час слідчому судді не надано. З цих підстав вказаний ризик не враховується слідчим суддею при вирішенні питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що прокурором частково доведено наявність ризиків, а саме ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Щодо можливості застосування інших запобіжних заходів, окрім домашнього арешту, то слідчий суддя зазначає наступне.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливим, оскільки до органу досудового розслідування та до суду не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки, а також буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також у даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Застосування запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу, є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваного достатніх коштів для внесення застави, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя враховує характеристику особи підозрюваного, те, що він раніше несудимий, має постійне місце проживання, одружений, є батьком неповнолітньої дитини, офіційно працевлаштований, зважає на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наведену стороною обвинувачення наявність ризиків, виходячи з чого вважає, що застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту здатне у повній мірі забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

У той же час обставини, що зазначені захисником підозрюваного, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного, оскільки дані обставини є такими, які характеризують підозрюваного, і не виключають наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і самі по собі є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного з огляду на конкретні обставини справи.

Отож відсутні достатні підстави слідчому судді для застосування підозрюваному іншого м`якішого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Відповідно до статті 7 Кримінального процесуального кодексу України, в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка слідчим суддею не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

У судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому до підозрюваного, враховуючи наведені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні ризики, репутацію підозрюваного, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, з урахуванням вимог статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, слід застосувати захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши підозрюваному цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,без дозволу слідчого, прокурора або суду.

На переконання слідчого судді, перебування під домашнім арештом забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, даний запобіжний захід є співмірним і доцільним у даному кримінальному провадженні, реалізація цього запобіжного заходу не позбавляє підозрюваного права під час перебування під домашнім арештом звернутися до слідчого чи прокурора про надання дозволу на залишення місця проживання.

Крім того, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного слід покласти обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 грудня 2023 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України обов`язки, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки, покладені на підозрюваного, діють протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали до 17 грудня 2023 року включно.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 20 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1