Провадження № 1-кп/761/2257/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року,Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

розглянувши у судовому засідання в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000394 від 31.01.2021 року), -

ВСТАНОВИВ:

Шевченківського районного міського суду Київської області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 000394 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив суду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, який є тяжким кримінальним злочином, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 , думку яких підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , щодо заявленого клопотання прокурором про продовження строків тримання під вартою заперечували, оскільки прокурором не доведено наявність зазначених ним ризиків, також заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпілий про час та дату судового розгляду повідомлений, до суду не з`явився , причини неявки не повідомив.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В судовому засіданні прокурор мотивував своє клопотання про продовження строків тримання під вартою тим, що є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, який є тяжким кримінальним злочином, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, прокурор зазначив у клопотанні, обвинувачений не будучи ізольованими від суспільства в частині вільного вибору місця перебування, може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності. Тому вважав, що більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належним чином виконання обов`язків обвинуваченим. Разом із тим, прокурором не було надано суду жодних доказів, які б вказували на те, що до обвинуваченого неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який зобороняє обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний час.

Згідно з ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, що може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м,який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи, що прокурором у судовому засіданні доведено, що наявна обгрунтоване обвинувачення у відношенні обвинувачених у вчиненні ними кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та наявність ризику, передбаченого п. 3 ст. 177 КПК України, щодо вчинення обвинуваченими ризику незаконно впливати на свідків, інші ризики на які посилався прокурор у судовому засіданні доведені не були, а також не було доведено недостатність застосування більш м,якого запобіжного заходу для запобігання цього ризику, суд прийшов до висновку про можливість застосувати до обвинувачених більш м,який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.09.2021 року при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання під вартою такий запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено до 30 жовтня 2021 року.

При вирішенні питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою суд враховує, що на час встановлені судом ризики неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого залишилися. Проте з урахуванням тривалості судового розгляду, в ході якого судом досліджена значна частина доказів у справі, відомостей та гарантій наведених стороною захисту, ступінь наведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зменшився.

Таким чином, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, при цьому має на відповідній правовій підставі гарантоване постійне місце проживання, з урахуванням обставин обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, існують підстави для застосування запобіжного заходу, при цьому такий запобіжний захід як домашній арешт у визначений проміжок доби буде достатнім для запобігання встановленим ризикам.

З огляду на ті обставини, що у суду надані фактичні дані в підтвердження наявного у ОСОБА_4 постійного місця проживання, такі фактичні дані хоча і не спростовують існування ризиків, проте свідчать про наявність стримуючих факторів, які можуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суттєво зменшують ступінь ризиків, дають підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту. За таких обставин суд дійшов висновку, що існують підстави для зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.183, 189, 199, 201, 331, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу - залишити без задоволення

Змінити запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту у визначений проміжок доби, яким заборонити обвинуваченому у період з 21:00 год. до 07:00 год. наступної доби залишати квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, покласти на обвинуваченого такі обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме :

- прибувати за кожною вимогою до суду у кримінальному провадженні.

- не відлучатись із населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

Строк дії ухвали про застосування домашнього арешту та покладення обов`язків щодо ОСОБА_4 визначити терміном на 60 днів, до 20 грудня 2021 року.

Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з-під ватри з зали суду.

Копію вказаної ухвали направити прокурору та відділу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 - для виконання та контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1