УХВАЛА

Справа № 569/421/24

1-кс/569/431/24

15 січня 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме: на мобільний телефон із ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 в якому міститься сім-карта українського оператора мобільного зв`язку із номером: « НОМЕР_3 », вилучений 11.01.2024 в ході проведення обшуку за місцем свого фактичного проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 , - з метою забезпечення збереження речових доказів із забороною відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном.

В обґрунтування клопотання вказав, що слідчим відділом УСБУ в Рівненській області проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні №0000156 від 16.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 24.02.2022 російська федерація здійснює на території України військову агресію, із залученням регулярних збройних сил та інших воєнізованих формувань, диверсійно-розвідувальних груп.

Для ведення воєнних дій на території України збройними силами російської федерації залучаються особи з числа місцевих жителів з метою коригування вогню, наведення цілей, збору інформації щодо дислокації підрозділів Збройних Сил України, проведення інформаційно-диверсійних операцій з метою дестабілізації ситуації в Україні, в тому числі пов`язаних з виправданням збройної агресії російської федерації, створення окупаційних та незаконних альтернативних фейкових органів влади, вчинення інших дій, що сприяють веденню агресивної війни та диверсійно-розвідувальних операцій.

Відповідно до матеріалів провадження, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , займаючи активну проросійську позицію, будучи прихильницею т.зв. «руського миру», з негативом відноситься до сил оборони України, що виконують завдання по захисту держави на Донецькому напрямку. Крім того, серед своїх знайомих ОСОБА_5 активно поширює наративи, що м. Костянтинівка Донецької області обстрілюється Збройними Силами України з метою провокацій, а військовослужбовці сил оборони займаються мародерством та грабежами місцевого населення.

Також встановлено, що ОСОБА_5 здійснює збір інформації щодо маршрутів руху та місць дислокації підрозділів Збройних Сил України, їх кількості, особового складу та військової техніки, розташування військових частин, блокпостів, об`єктів критичної інфраструктури АДРЕСА_2 для подальшої передачі невстановленому представнику спецслужб російської федерації за допомогою месенджера «Telegram», тим самим надаючи державі-агресору допомогу в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

У ході досудового розслідування встановлено, що громадянка ОСОБА_5 під час проведення своєї протиправної діяльності використовує місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, у встановленому законом порядку отримані достатні дані про те, що громадянка ОСОБА_5 , зберігає докази вчинення кримінального правопорушення, а саме: записники, блокноти, мобільні телефони та інші засоби зв`язку, сім-картки, комп`ютерну техніка, паспортні документи, банківські квитанції, платіжні та інші банківські картки, цінності та грошові кошти, набуті протиправним шляхом та/або отримані внаслідок вчинення зазначеного кримінального правопорушення, інші речі та документи, що мають значення для досудового розслідування та які можуть бути доказами під час судового розгляду, а також вказувати на причетність інших осіб до вчинення вищевказаного злочину за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення 11.01.2024 обшуку за вищевказаною адресою було виявлено і в подальшому вилучено мобільний телефон марки із ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 в якому міститься сім-карта українського оператора мобільного зв`язку із номером: « НОМЕР_3 ».

Вказаний вище мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000156 та належать на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 подав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити частково із наступних підстав.

У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, яке є засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст.167 КПК України, а тому виникла необхідність у забороні розпоряджатися ним та використовувати його, оскільки їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема у незабезпеченні збереження речових доказів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України регламентовано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається із п.7 ч. 2 ст.131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Враховуючи, що слідчим доведено, що майно предмети, вилучені 11.01.2024 в ході проведення обшуку за місцем свого фактичного проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям визначеним ст.98,167 КПК України, а не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного клопотання та накладення арешту.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон із ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 в якому міститься сім-карта українського оператора мобільного зв`язку із номером: « НОМЕР_3 », вилучений 11.01.2024 в ході проведення обшуку за місцем свого фактичного проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 , - з метою забезпечення збереження речових доказів із забороною відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_6