Справа № 553/2929/23
Провадження № 1-кп/553/1243/2023
В И Р О К

Іменем України

14.11.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000440 від 13.08.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Микунь Усть-Вимського району, республіка Комі, РФ, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований таким, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 13.08.2010 вироком Ленінського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 23.11.2010 вироком Полтавського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до 5 років позбавленні волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 13.07.2011 вироком Ленінського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України, до 5 років 1 місяця позбавленні волі;

- 28.08.2015 вироком Ленінського районного суду м. Полтави, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України, до 3 років 1 місяця позбавленні волі;

- 27.11.2019 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 09.01.2020 вироком Полтавського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до 2 років 7 місяців позбавлення волі;

- 04.03.2020 вироком Ленінського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 26.06.2023,

у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:

07.08.2023, близько 19:00 год, між ОСОБА_4 та його матір`ю ОСОБА_5 , які перебували на веранді приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виникла сварка, під час якої у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел на завдання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, розуміючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 , яка сиділа на стільці, та умисно наніс один удар правою ногою у ліве передпліччя ОСОБА_5 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів нижньої третини ліктьової та променевої кісток лівого передпліччя зі зміщенням, які кваліфікуються у своїй сукупності, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме: спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Під час досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та підозрюваним у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, в порядку ст. 468 КПК України, 27.10.2023 укладено угоду про примирення.

Підозрюваний та потерпіла в угоді виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 122 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, узгодили міру покарання за вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд доходить висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки її невиконання, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений визнає вину у повному обсязі, цілком розуміє його права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що вказана угода відповідає всім вимогам діючого КПК та КК України, в зв`язку з чим не заперечував проти її затвердження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам діючого КПК України і КК України, мало місце діяння, у вчинення якого обвинувачується ОСОБА_4 , правильність кваліфікації його дій.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 погоджуються на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Судом досліджені дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, востаннє 04.03.2020 вироком Ленінського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 26.06.2023, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря - нарколога не перебуває, не одружений, інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з викладеного, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши прокурора, обвинуваченого та потерпілу, доходить висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 27.10.2023, укладеної під час досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 та призначення узгодженого покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, від відбування якого звільнити на підставі ст. 75 КК України встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 27.10.2023 між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадження № 0000440 від 13.08.2023.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий ОСОБА_1