Справа № 712/893/24
Провадження №1-кс/712/462/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання винесене у кримінальному провадженні № 0000045 від 01.11.2023 року за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, старшим слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 та погоджено прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 01.11.2023 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 30.06.2023, не пізніше 13 год. 00 хв., більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалось, обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Черкаській області, діючи за попередньою змовою групою осіб із заступником начальника управління начальником відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Черкаській області ОСОБА_7 , перебуваючи у службовому приміщенні ГУ ДПС в Черкаській області, що розташовується за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, склали акт про результати фактичної перевірки ТОВ «ТОРГОВА ГРУПА ШАНДРУК» від 30.06.2023 № 6618/23-00-09-01-16/42046257, в якому констатовано факт отримання під час перевірки ТОВ «ТОРГОВА ГРУПА ШАНДРУК» документів, а саме: листа від 26.06.2023 № б/н; актів списання № 11 від 07.06.2023, № 12 від 09.06.2023; № 13 від 12.06.2023; № 14 від 14.06.2023, згідно яких, всупереч інтересам служби, в інтересах

ТОВ «ТОРГОВА ГРУПА ШАНДРУК», з метою одержання службовими особами вказаного підприємства неправомірної вигоди у вигляді ненарахування повної суми штрафних (фінансових) санкцій за результатами виявлених порушень податкового законодавства під час проведення фактичної перевірки ТОВ «ТОРГОВА ГРУПА ШАНДРУК», зроблено висновки, що на момент проведення перевірки за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Комарова, 7а, знаходились підакцизні товари, які не придатні до споживання та списані, як протерміновані, натомість вказано, що придатних до вживання слабоалкогольних напоїв знаходилося на загальну суму 19793,04 гривень, чим допущено порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 17 вказаного закону, який було підписано особисто ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В подальшому, ГУ ДПС в Черкаській області на підставі складеного та підписаного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Акту від 30.06.2023 № 6618/23-00-09-01-16/42046257, винесено податкове повідомлення-рішення від 01.08.2023№ 7043/23-00-09-01-11, згідно якого до ТОВ «ТОРГОВА ГРУПА ШАНДРУК» застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 19793,04 гривень за платежем «Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну», що не відповідало дійсно, оскільки на складі ТОВ «ТОРГОВА ГРУПА ШАНДРУК» за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Комарова, 7а, документально підтверджено наявність підакцизної (алкогольної) продукції станом на 30.06.2023 на загальну суму 640527,46 гривень, у зв`язку з чим, до державного бюджету України не надійшли грошові кошти у сумі 620734,42 гривень у виді ненарахованих штрафних санкцій до ТОВ «ТОРГОВА ГРУПА ШАНДРУК» за платежем «Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну».

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 на праві приватної власності належить кімната у розмірі 1/3 частки власності, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 16577544.

Враховуючи вищевикладене, існує необхідність у накладенні арешту на об`єкт нерухомого майна на 1/3 частки власності кімнати, що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 16577544, з метою можливого подальшого відшкодування завданої його діями державі матеріальної шкоди.

Прокурор до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Слідчий до судового засідання не з`явився.

Захисник ОСОБА_9 та власник майна в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Судом встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 01.11.2023 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

22.01.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Слідчий в клопотанні зазначає, що ОСОБА_8 на праві приватної власності належить кімната у розмірі 1/3 частки власності, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 16577544. Тому існує необхідність у накладенні арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна, з метою можливого подальшого відшкодування завданої його діями державі матеріальної шкоди.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, тобто у зловживанні службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної винагороди для юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Санкція статті передбачає позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Такого виду покарання як спеціальна конфіскація майна підозрюваного, санкція статті не передбачає.

Крім того, слідчим суддею також встановлено, що прокурором у даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, заходи забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Крім того і відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Беручи до уваги конкретні обставини кримінального правопорушення, його класифікацію, а також пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку, що необхідність в накладенні арешту на майно, що належить підозрюваному, відсутня, оскільки жоден з ризиків, перелічених в ст. 170 КПК України, слідчим у клопотанні та прокурором не доведений.

Керуючись ст.ст.170-173, 303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Старшому слідчому Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000045 від 01.11.2023 року за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_10

Повний текст ухвали проголошено 26 січня 2024 року о 13.30 год.